ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа № 926/956/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" м. Київ

До Управління праці та соціального захисту населення Глибоцької районної державної адміністрації

Про відшкодування витрат, пов'язаних із наданням населенню пільг по користуванню телекомунікаційними послугами 76596,18 грн.

Третя особа, що не предявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 юрисконсульт (дов.№1106 від 12.12.16р.)

Від відповідача: ОСОБА_2 головний спеціаліст відділу (дов.№14 ОД від 22.03.17р.)

Від третьої особи: ОСОБА_3 гол.спеціаліст юрид.відділу ( дов. № 4 від 03.01.2017р.)

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося з позовом до управління праці та соціального захисту населення Глибоцької районної державної адміністрації про відшкодування витрат, пов'язаних із наданням населенню пільг по користуванню телекомунікаційними послугами 76596,18 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 02.10.2015 року був укладений договір на фінансування пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку №533 07/1, згідно якого позивач надає пільги по користуванню та установці квартирного телефону населенню Глибоцького району Чернівецької області, а відповідач здійснює відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону відповідно до обсягів субвенції затверджених місцевими бюджетами на поточний рік та отриманої субвенції з державного бюджету. Однак, станом на день звернення до суду відповідач свої зобовязання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за період з січня 2016 року по грудень 2016 року в сумі 76596,18 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2017 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 04.04.2017 року.

Відповідач у своєму відзиві від 24.03.2017 року №464/01-47 позовні вимогине визнає, посилаючись на те, що у 2016 році дані видатки у бюджеті міста не передбачені та враховуючи процедуру обігу коштів затвердженою Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, постанова КМУ №256 від 04.03.2002 року, як тільки кошти надходять на рахунок Управління в пятиденний строк останні здійснюють розрахунки. Однак, кошти у 2016 році на дані виплати не надходили тому неможливо було здійснити розрахунки з позивачем.

У звязку з неявкою представників сторін ухвалою суду від 04.04.2017 року відкладено розгляд справи на 25.04.2017 року.

Ухвалою суду від 25.04.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не предявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та розгляд справи відкладено на 17.05.2017 року.

До початку судового засідання, 17.05.2017 року, представник відповідача подав клопотання в якому просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Однак, у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7 зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, наведені управлінням праці та соціального захисту населення Глибоцької районної державної адміністрації обставини щодо звільнення останнього від сплати передбаченої ст.5 Закону України «Про судовий збір», не можуть бути підставою для застосування ст. 8 даного Закону, а саме для звільнення від сплати судового збору, отже зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

У свою чергу, 17.05.2017 року, представник третьої особи подав заперечення на ухвалу господарського суду від 25.04.2017 року, посилаючись на те, що відповідач у Головному управлінні Казначейства не обслуговується, а відтак, рахунки з яких можливо списати кошти відсутні. ГУ Державної Казначейської служби України у Чернівецькій області також просить виключити їх із числа третіх осіб, що не предявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Однак, порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок), згідно п. 2 якого фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів) (п. 3 Порядку).

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя (п. 4 Порядку).

Отже заперечення ГУ Державної Казначейської служби України у Чернівецькій області спростовується вищевикладеним а відтак зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

У судовому засідання, 17.05.2017 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

В свою чергу представник відповідача підтримав свої письмові заперечення стосовно викладених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2015 року було укладено договір на фінансування пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку №533 07/1(далі договір), згідно якого Публічне акціонерне товариство Укртелеком (постачальник), в особі директора Чернівецької філії ПАТ Укртелеком ОСОБА_4 та начальника відділу обслуговування масового сегмента Чернівецької філії ПАТ Укртелеком ОСОБА_5 що діють спільно на підставі Положення та довіреностей № 1485 від 04.09.2015р., №1195 від 15.06.2015р. та Управління праці та соціального захисту населення Глибоцької районної державної адміністрації (платник), в особі начальника управління ОСОБА_6 та начальника відділу бухгалтерського обліку ОСОБА_7, які діють на підставі Положення уклали цей договір про наступне.

Предметом договору є відносини сторін, щодо фінансування та надання населенню пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону пільговій категорії населення за рахунок отриманої субвенції з Державного бюджету (п.1.1. договору).

Згідно з умовами договору постачальник здійснює надання пільг по користуванню та установці квартирного телефону населенню Глибоцького району Чернівецької області, а платник здійснює відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону відповідно до обсягів субвенції затверджених місцевими бюджетами на поточний рік та отриманої субвенції з державного бюджету (п.1.2. договору).

Постачальник зобовязується надати в 2015 році населенню району, що має пільги по користуванню та встановленню квартирного телефону послуги в обсязі субвенції, передбачених державним бюджетом на поточний рік (п.п.2.1.1. договору).

Враховуючи п.п.2.1.2. договору постачальний зобовязується помісячно надавати платнику інформацію про фактично надані послуги по користуванню та встановленню квартирного телефону і списки отримувачів послуг на електронних носіях відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №117 від 29.01.2003 року Про єдиний державний та автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги до 05 числа місяця наступного за звітним та складати з платником зведені акти звірок спожитих послуг.

Платник зобовязується прийняти на себе зобовязання перед постачальником в частині відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню послуг в обсягах субвенції, отриманої з державного бюджету (п.п.2.2.1. договору).

Відповідно до п.п.2.2.2. договору платник зобовязується своєчасно після одержання субвенції здійснювати перерахування коштів постачальнику за надані послуги.

Враховуючи п.п.2.2.3. договору платник зобовязується відшкодування витрат перед постачальником за надані послуги проводити по мірі надходження коштів з державного бюджету.

Строки надходження субвенції з державного бюджету сторони не обумовили, таким чином, строк виконання відповідачем обовязку щодо оплати наданих послуг не встановлений

Даний договір набуває чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2015 року. У випадку, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення, цей договір щорічно продовжується з 01 січня відповідного наступного року до 31 грудня відповідного наступного року (п.5.1. договору).

Враховуючи, що заяв сторонами про припинення договору не подано, строк дії даного договору пролонговано до 31.12.2016 року.

На виконання умов договору позивачпротягом 2016 року направляв документи та листи, в яких повідомляв останнього про необхідність виконати свої зобовязання.

У свою чергу, відповідачем наявна заборгованість непогашена, у звязку з тим, що він є державною установою та його фінансування видатків проводиться в межах коштів передбачених Законом України «Про Державний Бюджет», тому погашення заборгованості буде проведено при поступленні коштів на відповідні цілі.

В порушення умов договору, відповідач оплату послуг не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість за період з січня по грудень 2016 року в сумі 76596,18 грн.

Статтею 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних заходів щодо належного виконання зобовязання.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 63 Закону України Про телекомунікації, телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України (надалі БК України) передбачено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному КМУ.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі ГК України) та ст. 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно п.5. Оглядового листа Вищого господарського суду України (надалі ВГСУ) №01-06/374/2013 від 18.02.2013 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах: від 15.05.2012 року у справі №11/446, від 15.05.2012 року у справі №3-28гс12, від 23.08.2012року у справі №15/5027/715/2011.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договором поставки продукції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 6 ст. 48 Бюджетного Кодексу України (далі БК України), зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1, 4 ст. 48 БК України.

Таким чином, зобовязання щодо сплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг звязку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Платник зобовязаний сплатити постачальнику повну ціну з надання послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі- ГК України) кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судовим слуханням встановлено, що у відповідача існував борг за надані послуги у сумі 34157,48грн., який сплачений не був у звязку з тим, що управління праці та соціального захисту населення Глибоцької райдержадміністрації не отримало субвенції з державного бюджету на відшкодування відповідних пільг.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, однак відповідач неналежним чином виконав свій обовязок щодо виконання умов договору, на підставі наведеної норми права з відповідача слід стягнути 76596,18 грн.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

У звязку з тим, що спір відповідачем доведений до суду, з останнього слід стягнути судовий збір у сумі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Глибоцької районної державної адміністрації (60400, смт. Глибока, вул. Привокзальна, 6, код 03196268) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, Бульвар Шевченка, 18, код 21560766, р/р 1, АТ «Ощадбанк», МФО 300465) 76596,18 грн. боргу та 1600 грн. судового збору.

Повне рішення складено 18.05.2017 року

Суддя С.М.Гушилик