ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"16" травня 2017 р. Справа № 926/403/16

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 26.07.2016 у справі №926/403/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд»

до Чернівецької міської ради, м. Чернівці; Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив «Проспект», м. Чернівці

про визнання недійсним пункту договору, визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору

Суддя О.В. Гончарук

Представники учасників виконавчого провадження:

від стягувача не зявився;

від боржника не зявився;

від органу ДВС ОСОБА_2, довіреність від 10.01.2017.

СУТЬ СПОРУ: рішенням господарського суду Чернівецької області від 03.06.2016 у справі №926/403/16 частково задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд»: визнано недійсним та скасовано рішення №107 Чернівецької міської ради 4 сесії скликання «Про розгляд звернень юридичних осіб і підприємців щодо надання земельних ділянок в оренду, поновлення договорів оренди землі, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» від 25 лютого 2016 року» в частині пунктів 24, 24.1, 24.2; визнано недійсним договір оренди землі №10020 від 01 квітня 2016, укладений між Чернівецькою міською радою та обслуговуючим кооперативом житлово-будівельним кооперативом «Проспект»; стягнуто з Чернівецької міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» 2067 грн. судового збору; стягнуто з обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив «Проспект» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» 689 грн. судового збору.

Постановами Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2016 та Вищого господарського суду України від 09.11.2016 рішення господарського суду Чернівецької області від 03.06.2016 залишено в силі.

На виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 03.06.2016 в частині стягнення з відповідачів судового збору на користь позивача, цим господарським судом 26.07.2016 видано відповідні накази.

20 березня 2017 року через канцелярію господарського суду Чернівецької області (вх.№988) від товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» надійшла скарга на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 26.07.2016 у справі №926/403/16. В обґрунтування своєї скарги стягувач посилається на те, що у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних установ, він направив судовий наказ для примусового виконання рішення суду до головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.

Разом з тим, 10.03.2017 на адресу ТОВ «Гіпербуд» надійшов лист про повернення без виконання наказу господарського суду від 26.07.2016 у справі №926/403/16 з тих підстав, що станом на 06.03.2017 між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області не укладався договір на розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також у цій установі відсутні відкриті рахунки на імя Чернівецької міської ради. Відтак, у згаданому листі констатується, що Казначейство повертає стягувачу виконавчий документ коли він не підлягає виконанню органом Казначейства.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 20.03.2017 дану скаргу прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.04.2017, проте помилково зазначену інший орган, дії якого оскаржуються, у звязку з чим ухвалою від 06.04.2017 виправлено в ухвалі господарського суду від 20.03.2017 допущену описку та відкладено розгляд скарги на 27.04.2017, а у судовому засіданні 27.04.2017 оголошено перерву до 28.04.2017.

Ухвалою від 28.04.2017 відкладено розгляд скарги на 16.05.2017, а ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області, в строк до 15.05.217, зобовязано надати суду довідку про відсутність в ОСОБА_1 розрахунково-касових договірних відносин з Чернівецькою міською радою станом на 06.03.2017 та інформацію про наявність чи відсутність звернень до ОСОБА_1 інших стягувачів, де боржником зазначено Чернівецьку міську раду та наслідки розгляду цих звернень.

На день розгляду скарги, 16.05.2017, представник стягувача у судове засідання не зявився, надіславши при цьому заяву в якій просить розглянути скаргу без його участі.

Представник ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях проти задоволення скарги заперечує, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін та представника органу Казначейства, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеної скарги і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області за №06-211/292 від 06.03.2017 повернуто товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» оригінал наказу господарського суду Чернівецької області у від 26.07.2016 справі за №926/403/16.

В обґрунтування своїх дій щодо повернення виконавчого документу орган Казначейства в листі від 06.03.2017 вказав на обставини повязані з відсутністю, станом на 06.03.2017, між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області договірних відносин з розрахунково-касового обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та відсутністю у цій установі відкритих рахунків на імя Чернівецької міської ради.

У вищезгаданому листі від 06.03.2017 констатується, що Казначейство повертає стягувачу виконавчий документ у звязку з тим, що він не підлягає виконанню органом Казначейства.

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №8459 (надалі - Порядок) визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до пункту 9 Порядку, на який посилається ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області у листі за №06-211/292 від 06.03.2017, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Згідно з пунктом 47 Порядку, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до пункту 6 Порядку, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у цьому пункті.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, Чернівецька міська рада не укладала з ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області будь-яких договорів на розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також в цій установі відсутні рахунки відкриті на імя Чернівецької міської ради.

Тобто, у даному випадку, Чернівецька міська рада не є боржником в розумінні вищезазначеного Порядку.

Крім того, чинним законодавством не передбачено обовязку у органу Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника, відкритих в інших банківських установах або обовязку здійснити виконання рішення в інший спосіб.

Враховуючи відсутність нормативної регламентації порядку виконання судового рішення, суд в процесі розгляду скарги поданої у відповідності до статті 1212 Господарського процесуального кодексу України, не може кваліфікувати дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області щодо повернення наказу господарського суду як неправомірні.

За таких обставин, скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 26.07.2016 у справі №926/403/16 слід відхилити.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції («ОСОБА_3 проти Італії», заява №22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

За таких обставин, з метою дотримання принципу обовязковості виконання судових рішень та беручи до уваги встановлення судом в межах даної справи факту неможливості виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 03.06.2016 в частині стягнення з відповідача судового збору органами Державного казначейства України у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №8459, у стягувача наявне право на звернення до суду з заявою про зміну порядку виконання рішення, в тому числі з вирішенням питання виконання судового рішення органами Державної виконавчої служби України.

Керуючись статтями 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, с у д

У Х В А Л И В :

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у місті Чернівцях Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 26.07.2016 у справі №926/403/16, відхилити.

2. Копії ухвали надіслати сторонам.

Суддя О.В.Гончарук