ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

23 травня 2017 р. Справа № 902/332/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді В. Білоуса

ОСОБА_1 Матущак

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2- згідно довіреності;

відповідача: не з'явився;

третьої особи - Тульчинської районної ради: ОСОБА_3- згідно довіреності;

третьої особи - Департаменту фінансів Вінницької обласної державної адміністрації: не з'явився;

третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області: ОСОБА_4- згідно довіреності.

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань №3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (юридична адреса: 01601, м. Київ, ОСОБА_5 Шевченка,18; поштова адреса: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна,8)

до:Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м. Тульчин, вул. м. Леонтовича) за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тульчинська районна рада (23600, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, буд. 1) Департамент фінансів Вінницької обласної державної адміністрації (вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036), Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (вул.Пирогова, 29, м.Вінниця, 21000).

про стягнення 276 576,60 грн.- боргу по компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 14.04.2017 про явку в судове засідання повноважного представника не виконав. Копія вказаної ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві.

Станом на 23.05.2017 копія вказаної ухвали суду, яку було надіслано на адресу відповідача, до суду не поверталась.

Як вбачається із витягу з сайту ПАТ "Укрпошта" вказане відправлення 27.04.2017 вручене за довіреністю.

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали відповідачу та, як належне його повідомлення про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача, відповідача про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

Третя особа 2 (Департамент фінансів Вінницької обласної державної адміністрації) вимог ухвали суду від 14.04.2017 про явку в судове засідання повноважного представника не виконала. Копія вказаної ухвали направлена третій особі 2 рекомендованим листом та вручена третій особі 2 27.04.2017, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№2495 від 28.04.2017 (а.с.86).

Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали відповідачу, третій особі 2 та, як належне їх повідомлення про час і місце судового розгляду справи за їх участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача, відповідача, третіх осіб про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

В запереченнях відповідача № 1257/01-07 від 05.05.2017 р. відповідач просить розглянути справу без участі представника відповідача

В поясненнях третьої особи Департаменту фінансів Вінницької обласної державної адміністрації вказана третя особа просить розглянути справу без участі участі її уповноваженого представника.

Представником позивача в судовому засіданні 23.05.2017 заявлено усне клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача в судовому засіданні.

Представники третіх осіб 1,3 в судовому засіданні 23.05.2017 підтримали вказане клопотання.

Оскільки сторони, треті особи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представника відповідача, третьої особи 2 в судове засідання, не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника відповідача в судовому засіданні та про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача та третьої особи 2.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив покликаючись на наступне. Вказує про те, що 28.01.2016 р. Відповідач направив Позивачеві лист за № 230/01-07 про те, що розрахунки на компенсацію пільг прийматись не будуть, оскільки ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» видатки на зазначені цілі не передбачені, а питання щодо джерел покриття таких видатків не врегульоване. Зазначає про те, що листом № 372/01-07 від 12.02.2016 р. Відповідач повідомив Позивача повторно про те, що договір на відшкодування пільг на телекомунікаційні послуги на 2016 р. не укладався, тому розрахунки витрат, повязаних з наданням пільг, прийматись не будуть. Вказує про те, що Відповідач звертався з порушеним питанням до голови Тульчинської районної державної адміністрації та голови Тульчинської районної ради (листи №1648/01-07 від 14.07.16 та № 1640/01-07 від 13.07.16 р.), проте у виділенні коштів було відмовлено (листи № 21 1295 від 18.07.16 р. та 03-23/319 від 25.07.16 р.). Зазначає про те, що крім того, листом № 634/01-07 від 28.02.2017 р. від 28.02.17 р. на адресу Позивача були повернені розрахунки за період січень-травень 2016 р. у звязку з тим, що договір не укладався. Вказує про те, що щодо посилань Позивача на те, що для співпраці та відшкодування укладення договору між сторонами є необовязковим Відповідачеві незрозумілою є така позиція та порядок проведення будь-яких відшкодувань без договірних відносин. Зазначає про те, що оскільки договір щодо надання послуг пільговикам між Позивачем та Відповідачем не укладався, отже жодних відносин щодо відшкодування, а також підстав для прийняття розрахунків у Відповідача не було. Вказує про те, що крім того, Відповідач неодноразово повідомляв позивача про неврегульованість питання щодо джерел відшкодування послуг пільговикам, неможливість заключення договору на зазначених підставах, проте Позивач на власний розсуд, прийняв рішення щодо надання послуг пільговикам, не врегулювавши питання щодо умов та порядку їх відшкодування. Зазначає про те, що також, посилаючись у позовній заяві на норму ст. 633 ЦКУ Позивач не враховує тієї обставини, що сторонами публічного договору є підприємець (ПАТ «Укртелеком») та споживач (фізична особа), Відповідач не є споживачем в розумінні ст. 633 ЦКУ, тому Відповідач не може бути стороною публічного договору, вказана норма закону регулює відносини між Позивачем та фізичними особами (в тому числі пільговиками), яким надаються послуги. Вказує про те, що крім того, особливу увагу при вирішенні даного спору по суті необхідно звернути не те, що у звязку з тим, що в 2016 році розрахунки та звіти в паперових носіях не приймались від ПАТ «Укртелеком» тому відповідно не були опрацьовані електронні звіти, а саме дані звіти не завантажувались до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, для проведення технічної (тобто виявлення розбіжностей в звітах, а саме смерть пільговика, перебування особи на обліку в Єдиному державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та перевірка пільгових категорій населення, яким відповідно до постанови КМУ №389 від 04.06,2015р. проводився розрахунок про право надання пільг) та камеральної перевірки достовірності нарахованих сум пільг за послуги звязку пільговим категоріям населення за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. помісячно. Зазначає про те, що на даний час в звязку з втратою актуальності даних в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, завантаження звітів минулих періодів, а саме з 01.01.2016р. по 31.12.2016 р. приведе до некоректних сум нарахувань по відшкодуванню пільг по окремих рахунках пільговиків та в загальному по кожному місяцю нарахуванню.

Третя особа 2 (Департамент фінансів Вінницької обласної державної адміністрації) в письмових поясненнях які надійшли до суду 15.05.2017 зазначила про те, що Законом України № 1780-VIII від 20.12.2016 року внесено зміни до статті 102 Бюджетного кодексу України та відмінено субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот) на компенсацію втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Вказує про те, що згідно із Законом № 1780-VIII від 20.12.2016 року частину першу статті 91 „Видатки місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів доповнено пунктом 20-4) пільги з послуг звязку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби; ветеранів органів внутрішніх справ; ветеранів податкової міліції; ветеранів державної пожежної охорони; ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранів служби цивільного захисту; ветеранів Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям-інвалідам та особам, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів ( не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сімям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сімям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сімям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування. Зазначає про те, що в умовах поглиблення децентралізації влади та розширення повноважень органів місцевого самоврядування одним із ключових завдань є наближення фінансування послуг до рівня, де вони надаються. Вказує про те, що пунктом 3 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України визначено, що місцеві бюджети є самостійними. Тому місцеві органи виконавчої влади, які володіють ситуацією на місцях та можуть оперативно впливати на її зміну, мають можливість передбачати вищезазначені видатки у місцевому бюджеті в складі асигнувань на місцеві програми соціального захисту та соціального забезпечення відповідно до підпункту „б пункту 3 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України.

Третя особа 1 (Тульчинська районна рада) в письмових поясненнях які надійшли до суду 17.05.2017 зазначила про те, що на підставі ст.43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.22 Бюджетного кодексу України Тульчинська районна рада не може бути залучена до участі у справі в якості третьої особи.

Третя особа 3 (Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області) в письмових поясненнях які надійшли до суду 23.05.2017 зазначила про те, що відповідно до ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Зазначає про те, що якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Вказує про те, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України. Зазначає про те, що відповідно до розділу видатків Державного бюджету України на 2016 рік Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VIII (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) за кодом програмної кваліфікації видатків та кредитування державного бюджету 3511150 на 2016 рік, передбачено обсяг субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот у розмірі 47 080 619,4 тис.грн.. Вказує про те, що відповідно до ст.ст. 22, 23 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. Зазначає про те, що за обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня; будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Вказує про те, що бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Зазначає про те, що видатки на пільги з послуг звязку здійснюються відповідно за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам (ч.5 ст. 102 Бюджетного кодексу України, редакція за 2016рік). Вказує про те, що бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначає про те, що відповідно до Порядку №256, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Вказує про те, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Зазначає про те, що відповідно до п. 2.1 п.2 Порядку №309, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, узятих на облік органами Казначейства. Вказує про те, що так, згідно кошторису Управлінням соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації на 2016 рік , за кодом тимчасової кваліфікації видатків та кредитування місцевих бюджеті: 09014 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку», останній затверджено 354 104,00 тис. грн. на 2016 рік. Зазначає про те, що Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації до Управління Державної казначейської служби України у Тульчинському районної Вінницької області надавались звіти: про надходження та використання коштів загального фонду (форма №2д, №2м) за 2016 та звіт про заборгованість за бюджетними коштами (форма №7д, №7м на 01.01.2016 р. та звіт про заборгованість за бюджетними коштами (форма №7д, №7м ) на 01.01.2017 р.. Вказує про те, що згідно звіту про заборгованість за бюджетними коштами (форма №7д, №7м) на 01.01.2016 рік, за кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 090214 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку», встановлено кредиторську заборгованість (КЕКВ 2730 - інші виплати населенню) на початок звітного 2016 року (кінець завітного періоду 2015 року) - 113 822,39 грн., та кредиторську заборгованість на кінець звітного періоду 2016 року 88 075,71 грн.. Зазначає про те, що згідно звіту про заборгованість за бюджетними коштами (форма №7д, №7м) на 01.01.2017 рік, за кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 090214 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку», встановлено кредиторську заборгованість (КЕКВ 2730 - інші виплати населенню) на початок звітного 2017 року - 88 075,71 грн., та кредиторську заборгованість на кінець звітного періоду 2016 року 88 075,71 грн.. Вказує про те, що усього прострочена кредиторська заборгованість за кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів 090214 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку» за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, становить 88 075,71 грн.. Зазначає про те, що однак, відповідно до меморіального ордера №2 від 15 травня 2017 року Управлінням соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, здійснено на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» оплату коштів у розмірі 88 075,72 грн., згідно наказу Господарського суду Вінницької області від 14.02.2017 по справі №902/98/17.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, повно, всебічно і обєктивно дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 901 - 903 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в сумі 276 576,60 грн.- боргу по компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

Вінницькою філією ПАТ «Укртелеком» пільговим категоріям населення в Тульчинському районі за період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. надано послуг на пільговій основі, вартість яких підлягає відшкодуванню, на загальну суму 276 576,60 грн., що стверджується розрахунком боргу, розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (далі - Позивач) надає телекомунікаційні послуги згідно Закону України від 18.11.2003 р. № 1280-ІV «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., інших законодавчих актів України.

Позивач, як постачальник послуги звязку, надає телекомунікаційні послуги кожному, хто до нього звернеться в силу ст. 633 Цивільного кодексу України, оскільки послуга звязку є предметом публічного договору.

Відповідно до ч. З ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій повинні надавати споживачам, які мають установлені законодавством пільги, телекомунікаційні послуги з урахуванням цих пільг, відповідно до законодавства України.

Законом України від 22.10.1993 р № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», Законом України від 23.03.2000 р. № 1584-ІІІ «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України від 28.02.1991 р № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України від 24.03.2008 р. № 203/98- ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус» та Законом України від 26.04.2001 р № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» для категорій осіб, визначених цими законами встановлені пільги з оплати за послуги звязку.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини щодо надання послуг зв'язку окремим категоріям споживачів на пільговій основі, та відшкодування витрат за надані послуги розпорядником коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частина 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" визначає, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України надаються такі пільги 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і членами їх сімей, які проживають разом з ними, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, передбачених законодавством, або 50-відсоткова знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

За приписами пунктів 2-4 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів м. Києва та Севастополя.

Згідно п. 5 ч. 3 даного Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Пункт 6 вказаного Порядку визначає, що фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

За змістом п. 8 згаданого Порядку, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування).

Згідно п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 року, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Відповідно до підпункту 6 п. 4 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на додаткові виплати населенню на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню), пільги окремим категоріям громадян, що надаються: ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За змістом ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VIII (Із змінами і доповненнями, внесеними Законами України) за кодом програмної кваліфікації видатків та кредитування державного бюджету 3511150 на 2016 рік, передбачено обсяг субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот у розмірі 47 080 619,4 тис.грн..

Згідно кошторису Управлінням соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації на 2016 рік , за кодом тимчасової кваліфікації видатків та кредитування місцевих бюджеті: 09014 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку», останній затверджено 354 104,00 тис. грн. на 2016 рік.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Абзац 4 п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26 грудня 2011 року, визначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу по компенсації витрат за надання послуг зв'язку на пільговій основі в розмірі 276 576,60 грн..

Підставами позову позивач зазначив обставини, відповідно до яких відповідачем не здійснено компенсацію витрат позивача на надання послуг зв'язку на пільговій основі.

Відповідачем доказів щодо повного проведення розрахунків з позивачем суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки обов'язок щодо компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі виник у відповідача на підставі закону а не договору.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі в розмірі 276 576,60 грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати на судовий збір в сумі 4 148,65 грн., згідно ст.49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 276 576,60 грн.- боргу по компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі. Судові витрати на судовий збір в сумі 4 148,65 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м. Тульчин, вул. м. Леонтовича) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", (01030, м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 18) 276 576,60 грн.- боргу по компенсації витрат на надання послуг зв'язку на пільговій основі, судові витрати на судовий збір в сумі 4 148,65 грн. ОСОБА_3 наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити відповідачу, третій особі 2 або вручити їх уповноваженим представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 23.05.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 29 травня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м. Тульчин, вул. М. Леонтовича)

3 - третій особі Департаменту фінансів Вінницької обласної державної адміністрації (вул.Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21036)