ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2017 р.Справа № 5023/121/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі Помпі К.І.

розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_1, м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про визнання банкрутом
за участю :

представника ПАТ "Укрсоцбанк" - Темнюкова М.І., довіреність № 02-36/3279;

ліквідатора - арбітражний керуючий Безпалий С.О.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 08 лютого 2012 року боржника - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовича, якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2015 року задоволено скарги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "Укрсоцбанк" на дії ліквідатора; усунено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича.

05 грудня 2016 року від ліквідатора до суду надійшла заява про визнання правочину недійсним за вх. № 41568, відповідно до якої ліквідатор просить:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового приміщення від 21.08.2016 року щодо квартири розташованою за адресою: АДРЕСА_1; серія та номер: 1260, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.;

2. Застосувати наслідки недійсності правочину, повернути сторони у первісний стан, визнати право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1.

Розгляд справи та заяви неодноразово відкладався.

11 квітня 2017 року від ліквідатора до канцелярії суду надійшла уточнена заява за вх. № 12195, відповідно до якої ліквідатор просить:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу серія та номер: 1260 від 21.08.2013 року, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис: "реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; об'єкт нерухомого майна: квартира, 3-кімнатна, об'єкт житлової нерухомості: Так; загальна площа (кв.м.): 65.5, житлова площа (кв.м.) 44.1 адреса: Харківська обл., АДРЕСА_1".

Заява долучена судом до матеріалів справи.

12 квітня 2017 року від ліквідатора до канцелярії суду надійшли уточнення за вх. № 12388 до уточненої заяви до заяви про визнання правочину недійсним від 05.12.2016 року. Відповідно до поданої заяви ліквідатор уточнює прохальну попередньої заяви та просить розглядати її з урахуванням прохальної частини в наступній редакції:

1. Задовольнити заяву ліквідатора ФО-П ОСОБА_1 арбітражного керуючого Безпалого С.О. про витребування майна з чужого незаконного володіння;

2. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу серія та номер: 1260 від 21.08.2013 року, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.;

3. Визнати право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1;

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис: "реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; об'єкт нерухомого майна: квартира, 3-кімнатна, об'єкт житлової нерухомості: Так; загальна площа (кв.м.): 65.5, житлова площа (кв.м.) 44.1 адреса: Харківська обл., АДРЕСА_1".

Уточнення долучені судом до матеріалів справи.

Розгляд справи та заяв неодноразово відкладався.

Так, останньою ухвалою господарського суду Харківської області від 12 квітня 2017 року відкладено розгляд справи на "27" квітня 2017 р. о(об) 11:30 год.; зобов'язано ліквідатора виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанови господарського суду Харківської області у даній справі, надати суду звіт ліквідатора про виконану роботу та всі документи, що свідчать про завершення ліквідаційної процедури; надати додаткове нормативно-правове та документальне обгрунтування поданих до суду заяв та клопотань; зобов'язано учасників процесу надати свої письмові пояснення щодо заявлених ліквідатором заяв; зобов'язано ОСОБА_6 з'явитись в судове засідання та надати письмові пояснення щодо поданої ліквідатором заяви за вх. № 41568 (з урахуванням уточнень за вх. № 12195 та вх. № 12388), а також надати договір купівлі-продажу житлового приміщення від 21.08.2013 року щодо квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1; серія та номер: 1260, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.; зобов'язано Департамент реєстрації Харківської міської ради надати відомості, ким, коли та на якій підставі було проведено державну реєстрацію факту переходу права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у м. Харків від ОСОБА_1 до ОСОБА_6; зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю. надати відомості, ким, коли та на якій підставі було проведено державну реєстрацію факту переходу права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у м. Харків від ОСОБА_1 до ОСОБА_6, а також надати до суду договір купівлі-продажу житлового приміщення від 21.08.2013 року щодо квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1; серія та номер: 1260.

В судовому засіданні ліквідатор підтримав заяву про визнання недійсним договору за № 41568,. В обгрунтування заяви ліквідатор зазначає, що майно боржника, яке було включено до ліквідаційної маси, реалізовано поза межами ліквідаційної процедури, у зв'язку з чим порушені норми спеціального закону про банкрутство та права і законні інтереси учасників у даній справі.

Інші учасники в судове засідання не з'явились.

Розглянувши матеріали справи та заяву ліквідатора за вх. № 41568, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 08 лютого 2012 року боржника - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовича, якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру, докази надати суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2015 року задоволено скарги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "Укрсоцбанк" на дії ліквідатора; усунено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції станом на момент порушення справи, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чітко встановлено, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута; укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором Боржника Безпалим С.О. було виявлено, що об'єкт нерухомого майна, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Харків належить ОСОБА_6. Про зазначені обставини свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об 'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, за номером 84540504 від 07.04.2017 року. Так, у довідці вказано, що власником цієї квартири є ОСОБА_6, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1260, виданого 21.08.2013, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.

Разом з цим, судом було встановлено та зазначено в постанові господарського суду Харківської області від 08 лютого 2012 року, що "боржник має у власності нерухоме майно: трикімнатна квартира, загальною площею 65,50 кв.м, житловою - 44,10 кв.м, розташована за адресою АДРЕСА_1 - на підставі дублікату Договору купівлі-продажу квартири від 24.05.2000 р., посвідченого Тимофєєвою О.В., приватним нотаріусом ХМНО за реєстровим №1237. Дублікат договору купівлі-продажу квартири видано 22.09.2004 р. Тимофєєвою О.В., приватним нотаріусом ХМНО за реєстровим №1077 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів від 22.09.2004 р., реєстраційний №123223, право власності зареєстровано КП "Харківське МБТІ" згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 19840324 від 11.09.2008 р., реєстраційний №7775157, номер запису П8-13927 в книзі 1. Вказане майно є предметом іпотеки за Іпотечним договором №825/4-40/9/8-094, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та боржником, який 28.08.2008 р. було посвідчено Зубаревим І.Ю., приватним нотаріусом ХМНО, за реєстровим №6397. Вартість зазначеного майна, згідно з Висновком про вартість майна до звіту №6/2/01/2012 від 26.01.2012 р., який складено суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_9 (сертифікат №9018/09 виданий ФДМУ 22.10.2009 р.) станом на 26.01.2012 р. складає 314 400,00 грн.".

В подальшому вказана квартира була внесена до ліквідаційної маси банкрута попереднім ліквідатором Фоміним Г.В. задля задоволення вимог кредиторів.

Згідно п. 1-1 розділу Х прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція від 18.01.13р.) положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справи про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Наведеною нормою Закону про банкрутство тільки ліквідатору надано право здійснювати відчуження майна банкрута в межах ліквідаційної процедури.

Проте, як зазначає ліквідатор, в матеріалах ліквідаційної справи не міститься жодної інформації про відчуження банкрутом чи ліквідатором квартири за адресою: АДРЕСА_1, м. Харків, про договір купівлі-продажу за серією та номером 1260, виданого 21.08.2013 року, а також відсутня жодна інформація про перехід права власності на зазначену квартиру з дня порушення провадження по справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Однак, приписами абзацу 4 ч.5 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що реалізація майна боржника, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, м. Харків, відбулась після винесення господарським судом Харківської області постанови про визнання ФОП ОСОБА_1 банкрутом та поза межами ліквідаційної процедури, чим порушені норми спеціального закону про банкрутство та права і законні інтереси учасників у даній справі.

Враховуючи вказані обставини, ліквідатор звернувся до суду з заявою відповідно до якої просить: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу серія та номер: 1260 від 21.08.2013 року, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.; визнати право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис: "реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; об'єкт нерухомого майна: квартира, 3-кімнатна, об'єкт житлової нерухомості: Так; загальна площа (кв.м.): 65.5, житлова площа (кв.м.) 44.1 адреса: Харківська обл., АДРЕСА_1".

Надаючи правову кваліфікацію вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій дія запобігання такому порушенню.

Під захистом права власності, за приписами наведеної норми, розуміється, зокрема, наявність у власника права вимагати усунення будь-яких порушень його права, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном; наявність у власника права на судовий захист свого права власності; поширення положень щодо захисту права власності на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на іншому речовому праві, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

Законодавство надає власникові можливість на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону й іншим правовим актам не зачіпаючи охоронювані законом інтереси інших осіб. Всі дії, що перешкоджають власникові на власний розсуд користуватись своїм володінням повинні бути припинені способами, установленими законом. Характер засобів, вибраних для захисту свого права, повинен відповідати характеру порушених правовідносин.

Так, одним із способів захисту права власності є витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до частини першої ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого ст. ст. 215, 216 ЦК України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 11.12.2012 у справі № 56/68, від 11.10.2011 у справі № 5002-8/5447-2010, яка в силу ст. 111 прим. 28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою ст. 388 Цивільного кодексу України.

У такому випадку, діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувана за останнім договором у ланцюгу договорів права відчужувати це майно.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.10.2011 р. у справі № 5002-8/5447-2010.

Частиною третьою статті 388 ЦК України встановлено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно зі ст. 716 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 388 ЦК України, добросовісне придбання можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Норма статті 388 Цивільного кодексу України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6- 3090цс15 від 02.03.2016 року.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з частиною першою ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону).

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Приймаючи до уваги вище встановлені обставини, а саме те, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1, вибула з володіння банкрута поза ліквідаційною процедурою, що суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що вимоги ліквідатора щодо витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння, визнання за банкрутом права власності та скасування відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є обгрунтованими, а відтак, заява ліквідатора за вх. № № 41568 (з урахуванням уточнень за вх. № 12195 та вх. № 12388) - підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ліквідатора за вх. № 41568 від 05.12.2016 року (з урахуванням уточнень за вх. № 12195 та вх. № 12388).

2. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1; підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу серія та номер: 1260 від 21.08.2013 року, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калініченко А.Ю.

3. Визнати право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1.

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис: "реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01; об'єкт нерухомого майна: квартира, 3-кімнатна, об'єкт житлової нерухомості: Так; загальна площа (кв.м.): 65.5, житлова площа (кв.м.) 44.1 адреса: Харківська обл., АДРЕСА_1."

Дану ухвалу направити ліквідатору, кредиторам, банкруту, заінтересованим особам, ОСОБА_6.

Суддя Суслова В.В.

справа № 5023/121/12