РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа № 924/1114/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 25.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 10.01.2017р. №17

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство", м. Шепетівка Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від 29.03.17 р. у справі № 924/1114/16 (головуючий суддя Заярнюк І.В.,

суддя Димбовський В.В., суддя Шпак В.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця", м.Львів

до Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство", м.Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, м.Ужгород

про стягнення 40 003,10 грн. платежів за час затримки вагонів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/1114/16 позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" до Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, про стягнення 40003,10грн. платежів за час затримки вагонів - задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" 40003,10грн. платежів за час затримки вагонів, 1378,00грн. відшкодування сплаченого судового збору.

Видано наказ.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Шепетівське лісове господарство" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- стверджує, що судом першої інстанції не було враховано додаткові пояснення представника ДП "Шепетівський лісгосп", письмово викладені в листі №93 від 20.01.2017р., що мають вагоме значення для розгляду даного позову по суті, а саме про порушення, як залізницею, так і митницею при затримані вищезазначених вагонів "Типової технологічної схеми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №451 та "Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні і працівників залізниць України" затвердженої наказом Державної митної служби України та Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.08.2008р. №1019/1143;

- зазначає, що ОСОБА_3 митницею ДФС здійснено затримання належного відповідачу вантажу, за відсутності будь-яких фактичних даних, які б давали підстави вважати, що останній здійснює переміщення через митний кордон України з порушення митних правил, що спричинило заподіяння додаткових витрат залізниці;

- зауважує, що відповідачем було подано клопотання про залучення співвідповідачем - ОСОБА_3 митницю ДФС, однак внаслідок не повно досліджених судом першої інстанції нормативно-правової бази та доказів наданих відповідачем (в тому числі і актів про проведення огляду (переогляду) товарів від 31.05.2016р. та 01.06,2016р.), судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання;

- покликається на те, що господарський суд Хмельницької області не надав оцінки тому, що в складених актах загальної форми наданих до позовної заяви, відсутній підпис вантажовласника і не зазначено підстав затримки вагонів з його вини і не доведено позивачем під час судового розгляду.

- додає, що також судом не досліджено доводи відповідача про те, що позивачем не було видано наказу залізниці про затримку вагонів з вини вантажовласника, як це передбачено відповідно до вимог п.9 "Правил користування вагонами і контейнерами", що підтверджується відсутністю даного наказу в додатках до позову, що є грубим порушенням норм матеріального права (аналогічну позицію викладено в п.8 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 21.05.2014р. №01-06/662/2014);

- вказує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином доводи відповідача про те, що позивач грубо порушив вимоги Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ №457 від 06.04.1998р., з подальшими змінами і доповненнями та п.10 Правил користування вагонами і контейнерами, адже облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання. Однак ДП "Шепетівський лісгосп" не отримував зазначеного повідомлення від регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

- обґрунтовує, що зі сторони ДП "Шепетівський лісгосп"» не було порушено жодних правил, вимог договору №1580 від 08.07.2015р., норм ПАТ "Укрзалізниці", МКУ, ТОСТів та ДСТУ, ТН ЗЕД на лісопродукцію по процедурі оформлення митних декларацій, товаросупровідних документів та порядку завантаження вагонів, що сприяли підставою затримання вагонів ОСОБА_3 митницею ДФС;

- також звертає увагу на те, що судом першої інстанції не досліджено те, що відповідно до п.3.3 розділу 3 договору №1580 від 08.07.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуги, з відповідними додатками, укладеного між ПАТ "Укрзалізниця" та ДП "Шепетівський лісгосп", - "Залізниця" відображає відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами, штрафи, пеню) в особовому рахунку «Вантажовласника» на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т. ін. оформлених паперовому або електронному вигляді;

- зауважує, що впродовж травня - грудня 2016 року та до подання позову позивачем не виставлялася Вантажовласнику - ДП "Шепетівський лісгосп" сума в розмірі 40003,10грн. за простій та користування вагонами №68531128 та №68750645. Накопичувальні картки підписуються щоденно, відповідальною особою - провідним менеджером із збуту ДП "Шепетівський лісгосп" ОСОБА_4, однак даних документів залізницею для лісгоспу не подавались;

- констатує, що господарським судом Хмельницької області всупереч нормам чинного законодавства не було всебічно та повно з'ясовано всіх обставин даної справи. Вважає, що позивачем ні в своєму позові, ні під час судового розгляду не доведено вини відповідача у затримці вагонів та не зазначено порушень норм права відповідачем при відправці вантажу у вагонах №68531128 та №68750645 і не обґрунтовано своїх позовних вимог, щодо стягнення саме з відповідача суми в розмірі 40003,10грн., що вбачається з рішення господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р..

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/1114/16 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Мамченко Ю.А., суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. у справі №924/1114/16 відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 23.05.2017р..

У відповідності до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 22.05.2017р. №01-04/624 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії по справі №924/1114/16 - ОСОБА_5, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/1114/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.05.2017р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_5 і проведеної автоматичної зміни складу колегії суддів по справі №924/1114/16, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.05.2017р. у справі №924/1114/16 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

22.05.2017р. на поштову адресу Рівненського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли документи витребувані ухвалою суду від 11.05.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження, а саме: оригінали фіскальних чеків підприємства поштового зв'язку про направлення копій апеляційної скарги позивачу та третій особі.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.05.2017р. підтримала доводи апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/1114/16 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у письмовому відзиві від 19.03.2017р. №НЮ-805 на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 23.05.2017р. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/1114/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа не скористалася правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Третя особа в судове засідання 23.05.2017р. не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представника третьої особи, належним чином та відповідно до законодавства повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останньої.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним підприємством "Шепетівське лісове господарство" відвантажено із станції Шепетівка Південно-Західної залізниці вантаж колоди із сосни, отримувач фірма "Пізец Гмбх", вагони №68531128, 68750645, про що свідчать залізничні накладні №7264753, №9218167 (а.с.15, 16, т.1).

13.05.2016р. Львівською залізницею складено акт загальної форми №10912 про те, що вагон №68531128 затримано на станції Батьово Львівської залізниці згідно заявки митниці (а.с.17, т.1).

Також, 13.05.2016р. Відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста "Залізничний" подано в.о. начальнику ст.Батьово заявку №04/16 з проханням на підставі ст.ст.338, 325 Митного кодексу України подати вагони, зокрема вагон №68531128, для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду, яку отримано 13.05.2016р. в 08:00 год. (а.с.18, т.1).

Крім того, 13.05.2016р. о 15 год. 40 хв. зі станції Батьово на станцію Шепетівка надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП "Шепетівське лісове господарство", що вагон №68531128 затримано згідно заявки митниці №04/16 для митного огляду (а.с.19, т.1).

Відповідно до акту загальної форми №4557 від 13.05.2016р. вагон №68531128 направлений на станцію Чоп Львівської залізниці для проведення митного огляду (а.с.22, т.1).

В подальшому, 21.05.2016р. Львівською залізницею складено акт загальної форми №10963 про те, що вагон №68750645 затримано на станції Батьово Львівської залізниці згідно усного розпорядження начальника митного поста (а.с.23. т.1).

21.05.2016р. відділом митного оформлення №4 (Батєво) митного поста "Залізничний" подано в.о. начальнику ст.Батьово заявку №19/16 від 21.05.2016р., яку отримано 21.05.2016р. о 21 год. 00 хв., з проханням, на підставі ст.ст.338, 325 Митного кодексу України та усного розпорядження начальника митного посту "Залізничний", подати вагони для повного або часткового вивантаження та проведення митного огляду згідно п.5 ПКМУ №467 та п.1.5. наказу МФУ №602, зокрема, вагон №68750645 (а.с.25, т.1).

Надалі, 22.05.2016р. в 13 год. 52 хв. зі станції Батьово на станцію Шепетівка надіслано повідомлення з проханням проінформувати вантажовідправника ДП "Шепетівське лісове господарство", що вагон №68750645 затримано згідно заявки митниці №19/16 для митного огляду (а.с.26, т.1).

У відповідності до актів про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 31.05.2016р., 01.06.2016 року, здійснено огляд вантажу на ділянці митного контрою ОСОБА_3 митниці ДФС, що переміщується у вагонах № 68531128, 68750645 (а.с.21, 27, .т1).

13.05.2016р., 01.06.2016р. працівниками станції Батьово, Чоп Львівської залізниці складено акти загальної форми №14, 4557 та 403 про те, що вагони №68531128, 68750645 затримані митницею для огляду (а.с.20, 22, 28, т.1).

В подальшому після огляду вагони випущено 13.05.2016р., 31.05.2016р., 01.06.2016р. відповдно.

Простій склав зокрема: 10 в/год., всього до сплати 1494,40грн.; 424 в/год., всього до сплати 23405,30грн.; 264 в/год., всього до сплати 15103,40грн. (розрахунок а.с.30, т.1)

Також, Регіональна філія "Львівська залізниця" звернулась до Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" з претензією №НГН31-10/3762 від 09.11.2016р., у якій просила суму нарахованих зборів за простій вагонів №68531128, №68750645 в розмірі 40003,10грн. перерахувати на рахунок ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (а.с.29, т.1).

За вказаних обставин, враховуючи те, що Державним підприємством "Шепетівське лісове господарство" не виконано вимоги претензії в добровільному порядку, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до нього про стягнення 40003,10грн. нарахованих платежів за час затримки вагонів (а.с.4-8, т.1).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач, посилається на те, що 13.05.2016р. на станцію Батьово прибув вагон №68531128 з вантажем "колоди із сосни", який був відчеплений для здійснення митного огляду (переогляду) на підставі заявки ОСОБА_3 митниці, але у зв'язку із відсутністю технічних засобів на станції Ботьово відправлений на станцію Чоп. Про це залізниця склала акт загальної форми №14 від 13.05.2016р. з нарахуванням належних платежів за затримку вагона №68531128 на суму 1494,40грн. Вищевказаний вагон простояв на станції Чоп з 13.05.2016р. по 31.05.2016р., про що залізницею було складено акт загальної форми №4557 від 13.05.2016р. з нарахуванням на підставі вказаного акту належних платежів за затримку на суму 23405,30грн.. За результатами огляду вагона №68531128 інспекторами митниці сторонніх вкладень у вантажі не виявлено. Крім того, 21.05.2016р. на станцію Батьово прибув вагон №68750645 з вантажем "колоди із сосни", який був відчеплений для здійснення митного огляду (переогляду) на підставі заявки ОСОБА_3 митниці, за результатами проведення якого сторонніх вкладень у вантажі не виявлено. 01.06.2016р. вагон №68750645 був відпущений органами митниці та прослідував за призначенням, про що залізницею було складено акт загальної форми №403 від 01.06.2016р. на випуск вагона і нараховано платежі за його затримку в сумі 15103,40грн..

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.11.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №924/1114/16 та призначено її до розгляду.

На адресу господарського суду 02.12.2016р. надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця", яким позивач долучив до матеріалів справи оригінали розрахунків до актів загальної форми №14 від 13.05.2016р., №403 від 01.06.2016р., №4557 від 13.05.2016р.. Крім того 02.12.2016р. від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

У письмових запереченнях №1299 від 12.12.2016р. відповідач зазначає про те, що позов не підлягає задоволенню. Вказує, що у вагонах №68531128 і №68750645 із вантажем "колоди із сосни", який належить Державному підприємству "Шепетівське лісове господарство", після здійснення переогляду інспекторами Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України не виявлено сторонніх вкладень, факту незаконного переміщення не встановлено. Тобто ОСОБА_3 митницею здійснено затримання належного відповідачу вантажу за відсутності будь-яких фактичних даних, які б давали підстави вважати, що останній здійснює переміщення через митний контроль з порушенням митних правил, що спричинило заподіяння додаткових витрат залізниці. Відповідно до ч.5 ст.338 МК України огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою. Відповідач звертає увагу на те, що 10.10.2016р. Хмельницьким окружним адміністративним судом було винесено постанову про визнання протиправною бездіяльність митниці щодо безпідставної затримки вагонів Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" із замитненим вантажем - лісопродукцією. Виходячи з зазначеного відповідач стверджує, що позивачем не доведено в своєму позові вини Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" у затримці вагонів та не зазначено порушень норм права при відправці вантажу, тобто не обґрунтовано своїх позовних вимог.

23.12.2016р. позивачем до господарського суду Хмельницької області подано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 митницю Державної фіскальної служби України.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.12.2016р. залучено до участі в справі №924/1114/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 митницю Державної фіскальної служби України

28.12.2016р. від позивача до господарського суду Хмельницької області надійшло клопотання, в якому він просить виправити технічну описку в позовній заяві та внести зміни до прохальної частини позовної заяви, виклавши її в наступній редакції: "Стягнути з Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" нарахованих платежів за час затримки вагонів - 40003,10грн..

28.12.2016р. до місцевого господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що позивач вчинив дії щодо процедури митного огляду та взаємодії з посадовими особами митниці у відповідності до норм чинного законодавства, протиправної затримки вагонів не здійснював. Відповідно до ч.2 ст.218 Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні та перевантажувальні роботи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, провадяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів, або уповноважених ним осіб. Позивач вказує, що Вищий господарський суд України у справі №908/356/14 прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягає саме норма ст.218 МК України та кошти підлягають до стягнення саме з відправника вантажу, а не митниці.

Крім того, 28.12.2016р. від позивача до господарського суду Хмельницької області надійшла заява, в якій він просить покласти на відповідача витрати на проїзд представника позивача та стягнути на користь залізниці 279,23грн..

10.01.2017р. до суду першої інстанції від ОСОБА_3 митниці надійшли письмові пояснення по справі, в якій третя особа зазначає, що обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений положеннями чинного законодавства, а саме в п.29 ч.1 ст.4 МК України зазначено, що митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Тому дії щодо здійснення митницею митного огляду після митного оформлення є митними формальностями, на які розповсюджуються положення ч.2 ст.318 МК України, згідно якої операції, необхідні для здійснення митного контролю, проводяться за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Також, відповідачем 11.01.2017р. до місцевого господарського суду було подано клопотання №18 від 10.01.2017р. про залучення до участі в справі співвідповідачем ОСОБА_3 митницю.

Також, 17.01.2017р. до господарського суду Хмельницької області від третьої особи надійшли заперечення щодо залучення ОСОБА_3 митниці до участі в справі в якості відповідача, оскільки позивачем ОСОБА_3 митниці позовні вимоги не пред'являлись.

17.01.2017р. до господарського суду Хмельницької області від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що заперечує проти задоволення клопотання відповідача №18 від 10.01.2017р. та не вбачає підстав для залучення ОСОБА_3 митниці до участі в справі іншим відповідачем.

Статтею 24 ГПК України передбачено можливість залучення до участі у справі за клопотанням сторони або за ініціативою суду іншого відповідача.

Як роз'яснено у п.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона. Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача.

Враховуючи відсутність достатніх підстав для залучення до участі в справі іншого відповідача, приймаючи до уваги заперечення позивача проти задоволення вказаного клопотання та його наполягання на розгляді справи до ДП "Шепетівське лісове господарство", спір у даній справі повинен бути розглянутий по суті стосовно того відповідача, якому пред'явлено даний позов без залучення до участі у справі іншого відповідача, тому у задоволенні клопотання відповідача про залучення співвідповідачем ОСОБА_3 митниці судом першої інстанції відмовлено.

Крім того, відповідачем, подано доповнення до заперечення №50 від 18.01.2017р. на позов, в яких зазначено, що позивачем не надано доказів, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме: документів, що підтверджують здійснення маневрової роботи вагонами №68531128 та №68750645, які були відчеплені для здійснення переогляду, на підставі заявок ОСОБА_3 митниці ДФС від 13.05.2016р. за №04/16 та №19/16 від 21.05.2016р., були доглянуті інспекторами митниці 31.05.2016р. та 01.06.2016р., на підставі чого ними складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів; документи на підставі чого простій вагону №68531128 стався з 13.05.2016р. по 31.05.2016р.; документи на підставі чого простій вагону №68750645 стався з 21.05.2016р. по 01.06.2016р.; акт про затримку вагонів складений відповідно до абз.1, 2, 3 п.10 Правил користування вагонами та контейнерами; підтвердження своєчасного отримання телеграфних повідомлень ДП "Шепетівський лісгосп" про затримання вагонів №68531128 та №68750645, копії журналу фіксування телеграфних повідомлень. Крім того, впродовж травня - грудня 2016 року позивачем не виставлялася відповідачу сума в розмірі 40003,10грн. за простій та користування вагонами №68531128 та №68750645. Відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення досудовий претензійний порядок обов'язковий для дотримання врегулювання спорів, однак ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ "Українська залізниця" порушила даний порядок, адже претензія позивачем була оформлена лише формально, так як відправлена 09.11.2016р. без належних додатків для ознайомлення про обґрунтування своїх вимог, а 11.11.2016р. вже направлено позовну заяву до Господарського суду Хмельницької області, не надавши відповідачу місячного терміну для її розгляду, відповідно до норм чинного законодавства про досудове врегулювання спорів при залізничних міжнародних перевезеннях.

Водночас, відповідачем до суду подано клопотання про приєднання додаткових документів до матеріалів справи, а саме договір №1580 від 08.07.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги з додатками і додатковими угодами; лист Державної фіскальної служби від 29.12.2014р. про персональну відповідальність посадових осіб ДФС України за порушення прав громадян та суб'єктів ЗЕД при проведенні огляду та переогляду товарів і транспортних засобів; Правила користування вагонами і контейнерами, затверджений Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р.; транспортні накладні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 31.01.2017р. справу №924/1114/16 прийняти до провадження у колегіальному складі суддів: головуючий суддя - Заярнюк І.В., cудді Димбовський В.В., Шпак В.О..

Розгляд справи №924/1114/16 неодноразово відкладався.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/1114/16 (а.с.56-58, т.2).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правовідносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом Україні, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) та іншими підзаконними актами.

Відповідно до ч.1 ст.306 Господарського кодексу України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Статтею 307 ГК України встановлено, що перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 1 ст.918 ЦК України передбачено, що завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою КМ України від 06.04.1998р. №457) (далі - Статут).

За приписами ч.1, 2, 4 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996р. №273/96-ВР, ст.129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Згідно ст.119 Статуту, п.2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458 (далі - Правила та/або Правила користування вагонами і контейнерами), за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Статтею 46 Статуту встановлено, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з положеннями Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. за №317 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №340/16356, встановлені розміри зборів за зберігання вантажів, тобто збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами.

У відповідності до п.п.3, 8 Правил користування вагонам і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п.п.10, 12, 13 вказаних Правил станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Враховуючи наведене вище, спростовуються твердження відповідача про необхідність предявлення даного позову до ОСОБА_3 митниці ДФС.

Внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №864/5085.

Згідно п.16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачає випадки, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. Митні процедури не являються підставою звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами. Митні процедури не входять до цього переліку.

У відповідності до ч.2 ст.17 Статуту залізниць України умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Відповідно до п.2.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів, усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, і розрахунковими підрозділами, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином документально підтверджено факт затримки вагонів, розрахунок суми за простоювання вагонів оформлено актами загальної форми №14, 4557, 403 від 13.05.2016., 31.05.2016р., 01.06.2016р., залізничними накладними.

Як роз'яснено у п.5.15 президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні (аналогічну позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 11.12.2014р. у справі №908/356/14).

Главою 32 Митного кодексу України, до якої включено ст.218, врегульовано митні формальності на залізничному транспорті. Митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України). Таким чином, дії щодо здійснення митного огляду після митного оформлення є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення ст.218 Митного кодексу України.

Згідно п.9 Правил зберігання вантажів, за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

За приписами ст.920 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до § 1 статті 11 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) відправник повинен додати до накладної супровідні документи, необхідні для здійснення митних та інших правил на всьому шляху прямування вантажу.

Нормативні положення § 2 статті 11 УМВС передбачають відповідальність відправника перед залізницею за наслідки, що виникли у результаті відсутності, недостатності чи неправильності супровідних документів.

Як зазначалось вище, позивачем, на підставі вказаних актів загальної форми, які складено відповідно до приписів чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, було розраховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, збір за телеграфне повідомлення про затримку, плата за маневрову роботу, які були виконані залізницею через затримку спірних вагонів.

Вищевказані нарахування внесено до накладних, як це передбачено § 2 статті 11 УМВС.

Отже, з врахуванням наведеного вище в сукупності, а також дослідивши всі обставини, що мають значення для вирішення спору по суті в їх сукупності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Хмельницької області про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 40003,10грн. платежів за затримку вагонів є обґрунтованою, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу ст.44 ГПК України, до складу судових витрат віднесені, зокрема, витрати з оплати послуг адвоката та інших витрат, повязаних з розглядом справи. Витрати на проїзд осіб для участі їх у справі та добові не повязані з розглядом справи як процесуальною дією (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 18.03.2010р. у справі №12/191-09-4422). Відтак, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача 279,23грн. витрат, понесених представником позивача у звязку із проїздом від м.Львова до м.Хмельницького.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Інші доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

За наведених обставин, рішення господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/1114/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/1114/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство", м.Шепетівка Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу №924/1114/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Віддрук. прим.:

1 до справи,

2 позивачу (79007, м.Львів, вул.Гоголя, 1),

3 відповідачу (30400, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул.Героїв Небесної Сотні, 133),

4 третій особі (88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Собранецька, 20),

5 в наряд.