ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 Справа № 904/3993/17

За позовом ОСОБА_1, смт. Таморське, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49003, Дніпро, вул. Маяковського, 31, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: розпорядник майна Ткаченко Денис Володимирович

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди

Суддя Владимиренко І.В.

Відомості про сторін та учасників судового засідання:

від позивача: ОСОБА_1, особисто

від відповідача: представник Корнійчук П.М., дов. № -53/юр від 11.01.17р.

від третьої особи: не з'явився

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 11.06.15р. перебуває справа № 904/4592/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпро.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у проваджені якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

31.03.17р. до господарського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди.

Ухвалою суду від 03.04.17р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Справу призначено до розгляду в засіданні на 17.05.17 р. о 10:45год. Залучено розпорядника майна Ткаченко Дениса Володимировича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

17.05.2017р. на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог.

Заява позивача про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, тому прийнята судом до розгляду.

Розглядаються збільшені позовні вимоги.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач визнав повністю позовні вимоги.

В судовому засіданні 17.05.17р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 12.09.1985р. прийнятий на роботу до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на посаду слюсаря - ремонтника (розпорядження № 772 від 12.09.1985р.), що підтверджується копією трудової книжки позивача, що міститься в матеріалах справи.

09.09.16р. позивача звільнено на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) - за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, за належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені в статті суму мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи (довідки ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" від 16.05.17р.) загальна сума заборгованості ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" перед ОСОБА_1 по заробітній платі становить 8 938,00грн.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу при звільненні працівнику всіх сум, що належить йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 8 938,00 грн. (заборгованості по заробітній платі).

У зв'язку з тим, що позивачеві не було виплачено належну йому заробітну плату, останнім нарахована компенсацію середнього заробітку, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 27 024,84 грн.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплати за останній 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарухвання виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарі) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р.)

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстава ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доводе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

В судовому засідання присутній представник відповідача не заперечував проти нарахованої позивачем суми компенсації середнього заробітку за затримку розрахунків по заробітній платі у розмірі 27 024,84 грн.

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації заробітку за несвоєчасній розрахунок з 10.09.2016р. по 17.05.2017р. при звільненні задовольняються господарським судом у розмірі 27 024,84 грн.

Також позивач заявив до стягнення з відповідача компенсацію заподіяної моральної шкоди у сумі 3 200, 00 грн.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Враховуючи відсутність належного обґрунтування як самого факту заподіяння позивачу моральних страждань, так і розміру заявленої до стягнення суми моральної шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 3 200, 00 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у сумі 8 938 (вісім тисяч дев'ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп., компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 10.09.2016 року по 17.05.2017 року у сумі 27 024 (двадцять сім тисяч нуль двадцять чотири) грн. 84 коп. Видати наказ.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31; ) на користь державного бюджету (одержувач - Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - судового збору. Видати наказ.

В частині стягнення моральної шкоди у розмірі 3 200,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.05.2017

Суддя І.В. Владимиренко