ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 920/811/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідач),
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білопілля Агро"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 01.02.2017
у справі№920/811/16 Господарського суду Сумської області
за позовомЗаступника керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: 1.Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, 2.Білопільської районної державної адміністрації Сумської області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Білопілля Агро"
пророзірвання договору оренди землі,
за участю представників:

від прокурора: Паршутіна Ю.А. (прокурор відділу ГПУ);

від позивача-1: не з'явилися;

від позивача-2: не з'явилися;

від відповідача: Решодько І.М. (представник за дов. від 05.12.2016);

( в судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.05.2017р.)

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури (далі-прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - Держгеокадастр) та Білопільської районної державної адміністрації Сумської області (далі -Білопільська РДА) звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білопілля Агро" (далі - відповідач, скаржник, ТОВ "Білопілля Агро") про припинення шляхом розірвання договору оренди №14 земельної ділянки загальною площею 216,0323 га нормативна грошова оцінка якої становить 5 297 752 грн. 73 коп. (кадастровий номер :03:002:0075 площею 37,7464 га; кадастровий номер :02:001:0103 площею 32,5533 га; кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га; кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га; кадастровий номер :03:001:0103 площею 73,1851 га; кадастровий номер :03:001:0104 площею 4,5004 га; кадастровий номер :03:001:0106 площею 3,0882 га; кадастровий номер :03:001:0102 площею 24,6299 га;), укладеного 08.08.2012 між Білопільською РДА та ТОВ "Білопілля Агро".

Предметом даного позову є припинення шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки, а підставою цих вимог прокурором визначено порушення орендарем умов, укладеної між сторонами угоди, в частині використання двох з восьми ділянок не за їх цільовим призначенням.

Рішенням господарського суду Сумської області від 24.10.2016 позов задоволено частково, припинено шляхом розірвання договору оренди №14 земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га; кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га), укладений 08.08.2012 між Білопільською РДА та ТОВ "Білопілля-Агро", стягнуто судовий збір. В частині розірвання вказаного договору щодо оренди земельних ділянок: кадастровий номер :03:002:0075 площею 37,7464 га; кадастровий номер :02:001:0103 площею 32,5533 га; кадастровий номер :03:001:0103 площею 73,1851 га; кадастровий номер :03:001:0104 площею 4,5004 га; кадастровий номер :03:001:0106 площею 3,0882 га; кадастровий номер :03:001:0102 площею 24,6299 га, в позові судом відмовлено.

Суд визнав, що оспорюваний договір підлягає частковому розірванню, позаяк встановив порушення відповідачем правового режиму використання частини об'єкта оренди, а саме, земельних ділянок :03:002:0076 та :03:002:0079.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2017, рішення місцевого суду скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Прийнято в цій частині нове рішення. Позовні вимоги задоволено та припинено шляхом часткового розірвання договору оренди № 14 земельної ділянки площею 175,703 га (кадастрові номери: :03:002:0075 площею 37,7464 га; :02:001:0103 площею 32,5533 га; :03:001:0103 площею 73,1851 га; :03:001:0104 площею 4,5004 га; :03:001:0106 площею 3,0882 га; :03:001:0102 площею 24,6299 га). В іншій частині рішення господарського суду Сумської області від 24.10.2016 у даній справі залишено без змін.

Апеляційна інстанція визнала, що чинним законодавством не передбачено можливості часткового розірвання договору, а в договорі немає розмежування об'єкта оренди за частками, який визначено єдиним масивом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Білопілля Агро" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову у справі скасувати повністю, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, в решті рішення залишити без змін.

Зокрема, заявник касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно розглянув позов прокурора, оскільки останній не мав повноважень на представництво інтересів в суді, а Головне управління Держгеокадастру у Сумській області мало достатньо повноважень щоб самостійно звернутися до суду за захистом порушеного права.

Крім того, скаржник вважає висновок суду про нецільове використання спірних земельних ділянок, шляхом їх розорювання необґрунтованим, оскільки зазначені земельні ділянки відповідач використовує виключно за цільовим призначенням, а саме ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відзиві та запереченнях, відповідно Конотопської місцевої прокуратури та Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, останні просять у задоволенні касаційної скарги відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваних судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що між Білопільською РДА в особі голови адміністрації - орендодавець, та ТОВ "Білопілля Агро" - орендар, 08.08.2012 укладено договір оренди № 14 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець, на підставі розпорядження голови адміністрації № 609 від 06.08.2012 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Коршачинської сільської ради, Білопільського району, Сумської області.

Згідно умов договору об'єктом оренди є земельна ділянка на загальну площу 216,0323 га, в тому числі 216,0323 ріллі, із земель запасу, яка складається з земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0103 площею 73,1851 га; :03:002:0076 площею 13,6299 га; :03:001:0104 площею 4,5004 га; :03:002:0075 площею 37,7464 га; :03:002:0079 площею 26,6991 га; :03:001:0106 площею 3,0882 га; :03:001:0102 площею 24,6299 га; :02:001:0103 площею 32,5533 га.

За умовами п.п. 15-17 Договору цільове призначення та мета використання земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар зобов'язаний дотримуватися режиму використання земель сільськогосподарського призначення у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Відповідно до п. 27 Договору орендодавець має право вимагати від орендодавця використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі.

Пунктом 30 Договору встановлено обов'язки орендаря, зокрема, використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням згідно з договором оренди та дотримуватись по відношенню до земельної ділянки режиму використання земель сільськогосподарського призначення у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Сторони погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом ( п. 35 Договору).

Судами встановлено, що 03.08.2016 в рамках проведення Державною інспекцією сільського господарства України в Сумській області позапланової перевірки дотримання ТОВ "Білопілля Агро" вимог земельного законодавства зафіксовано, що на земельних ділянках кадастрові номери :03:002:0076 площею 13,6299 га сіножаті та :03:002:079 площею 26,6991 га сіножаті розораний ґрунт після збору збіжжя злакових культур. За результатами перевірки складено акт від 11.08.2016 № 80-1.

Крім того, Державною інспекцією сільського господарства України в Сумській області складено уніфікована форма акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства від 11.08.2016 № 152-1, в якому зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га сіножаті використовується ТОВ "Білопілля Агро" шляхом розорювання та посіву сільськогосподарської культури - пшениця; на земельній ділянці кадастровий номер :003:002:0079 площею 26,991 га сіножаті розораний ґрунт після збору збіжжя злакових культур.

За результатами проведеної перевірки державною інспекцією сільського господарства в Сумській області винесений припис, яким ТОВ "Білопілля Агро" зобов'язано в 30-ти денний термін вжити заходів по усуненню порушень земельного законодавства шляхом приведення земельних ділянок кадастрові номери 592684400:03:002:0076 та :03:002:0079 у стан, придатний до використання згідно категорії сільськогосподарських угідь (сіножаті), що визначено проектом землеустрою. У зв'язку з виявленим порушенням державною інспекцією сільського господарства в Сумській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.08.2016 № 34-1 та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, якою на генерального директора ТОВ "Білопілля Агро" ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Розглянувши даний спір, суди попередніх інстанцій визначились, що, оскільки дві земельні ділянки з восьми наданих в оренду є сіножаті, то відповідач використовував об'єкт оренди з порушенням умов оскаржуваного договору щодо його цільового призначення.

При цьому, скасовуючи частково рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд правомірно визначився, що припинення спірного договору шляхом його часткового розірвання чинним законодавством не передбачено, проте, діючи всупереч власного висновку, розірвав спірний договір частково, а саме щодо решти 6 ділянок.

Вказані висновки апеляційного суду про часткове розірвання договору за відсутності урегулювання такого порядку чинним законодавством визнається касаційною інстанцією суперечливими, а висновки судів про задоволення позову внаслідок порушення його умов через нецільове використання частини об'єкта оренди - помилковими, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 15 цього ж Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Частиною 1 ст. 24 вказаного Закону України передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 25 цього ж Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом "а" частини 1 статті 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Згідно п. "а" ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до приписів ст. 22 названого Кодексу землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно з розділом ІІ Наказу Державного комітету статистики України від 05.08.2008, № 270 "Про затвердження Методики проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій" (чинного на момент укладання спірного договору оренди) - сільськогосподарські угіддя - земельні ділянки, які систематично використовуються для одержання сільськогосподарської продукції. До їхнього складу входять рілля (включаючи чисті пари), перелоги, багаторічні насадження, сіножаті та пасовища.

Рілля - земельні ділянки, які систематично обробляються та використовуються під посіви сільськогосподарських культур, уключаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари, площі парників та теплиць. До площі ріллі не належать сіножаті та пасовища, які розорано з метою їх докорінного поліпшення та які використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння та випасу худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

З аналізу чинного законодавства випливає, що сіножаті - це земельна ділянка, яка розорана з метою її докорінного поліпшення та яка використовуються постійно під трав'яними кормовими культурами для сінокосіння.

Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що умовам спірного договору сторони погодили об'єкт оренди - земельну ділянку загальною площею 216,0323 га, з яких ці ж самі 216,0323 га є рілля.

Отже, за змістом оскаржуваного правочину в оренду відповідачеві було надано саме 216,0323 ріллі, як землі сільськогосподарського призначення, і за умовами пункту 16 Договору цільове призначення вказаної земельної ділянки є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що в свою чергу відповідає положенням ст. 22 Земельного кодексу України.

Звідси, посів відповідачем на частині орендованої земельної ділянки злакових та сільськогосподарських культур, зокрема, пшениці, не є використанням її не за цільовим призначенням, оскільки зміна виду використання земельної ділянки в рамках однієї категорії цільового призначення земельної ділянки не є зміною її цільового призначення, чого судом попередніх інстанцій враховано не було.

З огляду на зазначене та враховуючи відсутність факту використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням та істотного порушення договору оренди землі від 08.08.2012 №14, колегія суддів визнає, що суди, встановивши всі обставини спору, припустились порушення норм матеріального права, а тому рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про відмову у позові.

Судові витрати згідно ст. 49, 11111 Господарського процесуального кодексу України підлягають перерозподілу.

Керуючись ст. 49, 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 та рішення господарського суду Сумської області від 24.10.2016 у справі №920/811/16 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білопілля-Агро" (41852, Сумська область, Білопільський район, с. Корщачина, вул. Молодіжна, 1, корп. 1, код 35103599) 1515,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 1653,60 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді: Г.А.Кравчук

Г.М. Мачульський