КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа№ 911/3826/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання: Молокопой І.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Комплекс Агромарс"

на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2017

у справі № 911/3826/16 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Державного підприємства ,,Українська геологічна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Комплекс Агромарс"

за участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Державна служба з питань праці;

2.Державна служба геології та надр України

про стягнення 20 000,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство ,,Українська геологічна компанія" (далі - позивач) звернулось в господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Комплекс Агромарс" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 57/15-к/334/2015/КАМ/О від 12.05.2015 в розмірі 20 000,15 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.12.2016 залучено до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державну службу з питань праці та Державну службу геології та надр України.

Рішенням господарського суду Київської області від 08.02.2017 у справі № 911/3826/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 20 000,15 грн. заборгованості та 1 378,00 грн. судових витрат.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на умови договору, положення ЦК України та ГК України, та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині оплати вартості виконаних робіт за умовами договору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду Київської області від 08.02.2017 у справі № 911/3826/16 скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. Так, на думку скаржника, всупереч умовам договору, проект відповідачем було погоджено значно пізніше строку визначеного договором - 30.09.2015. В зв'язку з порушенням виконавцем визначеного строку виконання договору, на думку відповідача, в нього відсутні підстави для підписання актів здачі - приймання НТП. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відхилено його посилання на те, що позивач недотримався строків виконання робіт та відбулась істотна зміна обставин, а саме, відбулись зміни в законодавстві - внесено зміни до ст. 23 Кодексу України про надра.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначає про її необґрунтованість та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 у справі № 911/3826/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Комплекс Агромарс" на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2017 прийнято до провадження та призначено її розгляд.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 15.05.2017 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача проти наведених доводів заперечив, просив залишити оскаржуване рішення без змін, представник третьої особи 1 просила розглянути справу в рамках чинного законодавства, представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином ухвалою суду від 10.04.2017.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до п. 3.9.2 вказаної вище постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на виконання судом апеляційної інстанції вимог ст. 87 ГПК України, в частині належного повідомлення третьої особи 2 про час та місце розгляду справи, її обізнаність про дату попереднього судового засідання у справі, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Комплекс Агромарс" (далі - замовник, відповідач) та Державним підприємством ,,Українська геологічна компанія" (далі - виконавець, позивач) укладено договір № 57/15-к/334/2015/КАМ/О, за умовами якого позивач, як виконавець, взяв на себе зобов'язання виконати роботи по виготовленню ,,Проекту на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод водозабірної ділянки ТОВ ,,Комплекс Агромарс" в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області" (далі - проект) та погодити його відповідно до чинного законодавства України в Державній службі геології та надр України і Державній службі гірничого нагляду та промислової безпеки або в інших установах, підприємствах, організаціях (в разі якщо відбудуться зміни в законодавстві). Технічне завдання наведено в додатку № 1.

За умовами договору відповідач, як замовник, зобов'язався прийняти виконану роботу та оплатити її на умовах цього Договору. Склад та обсяги робіт, що приймаються до виконання, визначаються в даному договорі (п.1.2 - 1.3).

Строк виконання робіт погоджено сторонами в п. 1.4 Договору - до 30.09.2015.

За змістом п. 2.1 договору виконавець взяв на себе зобов'язання якісно скласти проект на геологічне вивчення в т.ч. дослідно-промислову розробку та прийняти від замовника оплату за виконану роботу в передбаченому договором розмірі та в строк.

Відповідно до розділу 3 договору загальна вартість робіт встановлюється на договірній основі і складає 40 000,30 грн., в т.ч. ПДВ-20% - 6 666,72 грн. (п.3.1). Замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 50% від суми договору, що складає 20 000,15 грн., в т.ч. ПДВ-20% - 3 333,15 грн. (п.3.2). Остаточний розрахунок в сумі 20 000,15 грн., в т.ч. ПДВ-20% - 3 333,15 грн. замовник здійснює після підписання акту здачі-приймання НТП протягом 5 днів (п.3.3).

В п. 8.1 договору сторони обумовили, що договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 30 вересня 2015, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором. Дострокове розірвання цього договору можливе лише за взаємною згодою сторін, яке оформлюється додатковою угодою до договору.

Додатком №1 до Договору погоджено технічне завдання на складання Проекту, пунктом 6 якого зазначено склад робіт - складання ,,Проекту на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод водозабірної ділянки ТОВ ,,Комплекс Агромарс" в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області".

Додатком № 2 до договору сторонами узгоджено Протокол угоди про договірну ціну.

Вказаним протоколом угоди про договірну ціну сторонами досягнуто згоди про договірну ціну на складання Проекту в розмірі 40 000,30 грн., в тому числі ПДВ - 6 666,72 грн. та визначено, що цей протокол є основою для проведення взаєморозрахунків між сторонами.

Також сторонами погоджено кошторисно-фінансовий розрахунок на складання проекту на загальну суму 40 000,30 грн. (з ПДВ), додатком №3 до договору.

На виконання п. 3.2 договору відповідач перерахував позивачу аванс у розмірі 20 000,15 грн., що підтверджується випискою з рахунку позивача в АТ ,,Укрсиббанк" від 22.05.2015 (а.с. 14).

В матеріалах справи наявний виготовлений позивачем Проект на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод водозабірної ділянки ТОВ ,,Комплекс Агромарс" в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області".

Виготовлений Проект погоджено відповідачем 15.09.2015, що підтверджується відміткою про погодження та підписом генерального директора ТОВ ,,Комплекс Агромарс" Сігал М.А. та печаткою товариства на титульній сторінці Проекту.

Згідно з п. 5.2 договору при виникненні обставин, які можуть порушити строки виконання робіт виконавець і замовник зобов'язані сповістити один одного письмово протягом 3-х днів з моменту одержання інформації про обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до позивача з листами від 15.10.2015 № 328 (вручено позивачу 19.10.2015) та від 07.12.2015 № 409, в яких просив надати інформацію про стан виконання робіт за договором, а саме погодження виготовлених проектів Державною службою геології та надр України і Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки.

У відповідь, листом від 09.12.2015 № 932/15к позивач повідомив, що проекти на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод знаходяться на погодженні в експертів Державної служби геології та надр України та Державної служби з питань праці України. Позивачем повідомлено, що затримка погоджень пов'язана з реорганізацією указаних служб.

Листом від 12.01.2016 №2/16-к (з відміткою про отримання ТОВ ,,Комплекс Агромарс" від 12.01.2016 за вх. № 53) позивач повідомляв відповідача про хід виконання робіт. Так, у вказаному листі зазначено, що проекти відповідача, зокрема ,,Проект на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод водозабірної ділянки ТОВ ,,Комплекс Агромарс" в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області" направлено на погодження до Державної служби геології та надр України та Державної служби з питань праці України (яка створена після реорганізації Державної інспекції нагляду у гірничодобувній промисловості за охороною надр у Київській області (Держгірпромнагляд) у листопаді 2015 року). Позивачем вказано, що за новими правилами в Державній службі з питань праці України проекти погоджуються після проведення державної експертизи проектів, у зв'язку з чим проекти направлено на експертизу до Державного підприємства ,,Київський експертно-технічний центр Держпраці", де не знайшлося спеціаліста-експерта. Після перемовин проекти переведені до ДП ,,Черкаський експертно-технічний центр Держпраці". Після отримання позитивних експертиз проекти будуть погоджені в Державній службі з питань праці України і Державній службі геології та надр України.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано суду висновок експертизи з питань охорони праці щодо проектної документації № 71.01.04.1012.15, наданий ДП ,,Черкаський експертно-технічний центр Держпраці", відповідно до якого Проект відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони праці, охорони надр та промислової безпеки.

У березні 2016 позивачем подано Державній службі України з питань праці на розгляд Проект (разом з висновком Головного управління Держпраці у Київській області щодо погодження проектної документації № 9/1934 від 29.02.2016) на відповідність вимогам нормативно-правових актів з охорони праці та надання висновку, відповідно до листа від 09.03.2016 №1-17.

19.04.2016 позивачем усунуто недоліки проекту, зазначені висновком Держпраці №4386/1/10.3-ДП-16 від 15.04.2016 та подано на повторний розгляд проект (разом з висновком головного управління Держпраці у Київській області щодо погодження проектної документації № 9/1934 від 29.02.2016 та експертним висновком з питань охорони праці щодо прикладної документації № 71.01.04.1012.15 від 12.01.2016) на відповідність вимогам нормативно-правових актів з охорони праці та надання висновку, що підтверджується листом від 19.04.2016 № 1-299.

Відповідно до листа Державної служби геології та надр України від 18.05.2016 №8973/13/10-16 Держгеонадрами України погоджено зазначений проект в межах компетенції за умови дотримання чинного законодавства та нормативно-правових актів з питань охорони надр та водоохоронних заходів.

З листа Державної служби з питань праці від 25.05.2016 №5736/1/10.3-ДП-16 вбачається, що Проект, який розроблено позивачем, погоджено Державною службою з питань праці на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 19.05.2014 № 4529 за умови: виконання в повному обсязі програми робіт; дотримання встановлених термінів проведення дослідно-промислової експлуатації та відповідно до проекту обсягів видобутку корисної копалини; додержання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів у сфері гірничих відносин.

Листом від 03.06.2016 № 96/16-к позивач повідомив відповідача про завершення 25.05.2016 погодження проектів на геологічне вивчення, зазначав, що сканкопії погоджень передані по електронній почті відповідачу, та просив провести проплату згідно раніше наданих актів виконаних робіт. Вказаний лист отримано відповідачем 13.06.2016 за вх. №2832.

До матеріалів справи позивачем додано докази направлення 24.06.2016 на адресу відповідача актів виконаних робіт (а.с. 61-62).

Таким чином, враховуючи положення п. 1.2, 3.3 Договору, строк виконання зобов'язань з остаточного розрахунку є таким, що настав.

Однак, відповідач, в порушення умов договору, остаточний розрахунок в сумі 20 000,15 грн., у визначений договором строк, не здійснив.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до позивача з пропозицією від 02.06.2016 за вих. №115 про розірвання договорів, зокрема договору №57/15-к/334/2015/КАМ/О, в якому, посилаючись на порушення позивачем строків виконання робіт та внесення змін до законодавства Законом України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловом укомплексі" від 08.12.2015 № 867-19, що надало можливість здійснювати відповідну діяльність без спеціальних дозволів та гірничого відводу, пропонував за згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди, розірвати, зокрема договір №57/15-к/334/2015/КАМ/О та повернути сплачений аванс.

У відповідь, листом від 24.06.2016 № 1-455, позивач, зокрема, повідомив, що роботи виконані у повному обсязі та підлягають оплаті.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає про те, що відповідачем порушено умови договору щодо здійснення оплати за виконану роботу, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в розмірі 20 000,15 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказував на те, що позивачем порушено умови договору щодо строків виконання робіт, оскільки відповідачу на погодження 15.09.2015 передавався виготовлений, але не погоджений у встановленому порядку з відповідними державними органами проект. Таке погодження завершено позивачем лише 25.05.2016, як зазначено у листі позивача №96/16-к від 03.06.2016. Також відповідач вказує на істотну зміну обставин, якими він керувався при укладенні договору та зазначає, що під час дії договору виникли обставини для розірвання договору у зв'язку з змінами у чинному законодавстві, а саме внесенням змін до ст. 23 Кодексу України про надра.

Колегія суддів, з огляду на встановлені у даній справі обставини та наявні докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

За приписами ст. 193 ГК України, ст. 525 ЦК України встановлено правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов.

Зазначені положення кореспондуються і з вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов'язковості умов договору для їх виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріалами справи підтверджується виготовлення позивачем та погодження, як з відповідачем, так і з відповідними державними органами, обумовленого договором ,,Проекту на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод водозабірної ділянки ТОВ ,,Комплекс Агромарс" в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області".

За результатом виконання проекту позивач, як виконавець, направив відповідачу акт здачі - приймання виконаних робіт за договором № 57/15-к/334/2015/КАМ/О від 12.05.2015.

Водночас, відповідачем акт не підписано та не проведено оплату, обумовлену п.3.3 договору в розмірі 20 000,15 грн.

Відповідно до умов п. 3.3 договору, остаточний розрахунок в сумі 20 000,15 грн. замовник здійснює після підписання акту здачі - приймання НТП протягом 5 днів.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За наведених обставин, відповідач мав оплатити виконані роботи, оскільки вмотивованих заперечень щодо його підписання, в розумінні положень ст. 882 ЦК України, матеріали справи не містять.

Так, при розгляді справи в суді першої інстанції, а також в апеляційній скарзі відповідач вказував на істотну зміну обставин, якими він керувався при укладенні договору, а саме ту обставину, що під час дії договору були внесені зміни в ст. 23 Кодексу України про надра - скасовано необхідність отримання спецдозволів на видобуток підземних вод. Як наголошував відповідач, такі зміни в законодавстві є істотними для укладеного договору та такими, що якби він міг це передбачити, то взагалі не уклав би договору, що є підставою для його розірвання на підставі ст. 652 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до позивача з пропозицією від 02.06.2016 за вих. №115 про розірвання договорів, зокрема договору, який є підставою позову у даній справі - №57/15-к/334/2015/КАМ/О, в якому посилаючись на порушення позивачем строків виконання робіт та внесення змін до законодавства Законом України ,,Про внесеня змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015 № 867-19, що надало можливість здійснювати відповідну діяльність без спеціальних дозволів та гірничого відводу, пропонував за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди розірвати, зокрема, договір №57/15-к/334/2015/КАМ/О та повернути сплачений аванс.

Приписами ч. 1 ст. 652 ЦК України унормовано, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Позивач на пропозицію про розірвання договору №57/15-к/334/2015/КАМ/О від 12.05.2015, відповів листом від 24.06.2016, в якому зазначив, що вважає пропозицію про розірвання договору як підставу для призупинення робіт та погоджується розірвати договір у випадку анулювання спеціальних дозволів та оплати виконаних до моменту звернення робіт та вказав, що роботи виконані у повному обсязі та підлягають оплаті.

З огляду на наведене, слід дійти висновку, що на момент виконання робіт за договором та передачі їх замовнику, договір №57/15-к/334/2015/КАМ/О від 12.05.2015 не був розірваний, так як і відсутні докази його розірвання в судовому порядку на час розгляду спору.

Як вірно вказав суд першої інстанції, заперечення відповідача проти позову з підстав недотримання позивачем строків виконання робіт, внаслідок чого, в період затримки відбулась істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, фактично зводяться до дослідження судом обставин щодо наявності підстав для розірвання договору, що не є предметом (спору) розгляду у даній справі, а тому такі заперечення відхиляються.

Зміни в законодавстві, зокрема внесені Законом України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.2015 № 867-VIII, щодо надання права без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб не є форс-мажорною обставиною в розумінні погоджених сторонами умов договору, що унеможливлюють виконання сторонами зобов'язань за договором.

Крім того, умовами договору сторони не передбачили права односторонньої відмови від договору у випадку, якщо виконавець допустив відставання строку виконання робіт чи у зв'язку зі змінами в законодавстві, які відміняють необхідність отримання спеціальних дозволів на користування надрами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача договірного зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт за договором, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 20 000,15 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Водночас, слід зазначити, що предметом договору №57/15-к/334/2015/КАМ/О від 12.05.2015 є виготовлення ,,Проекту на геологічне вивчення, в т.ч. дослідно-промислову розробку для проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод водозабірної ділянки ТОВ ,,Комплекс Агромарс" в с. Вища Дубечня Вишгородського району Київської області" та погодження його відповідно до чинного законодавства України в Державній службі геології та надр України і Державній службі гірничого нагляду та промислової безпеки або в інших установах, підприємствах, організаціях (в разі якщо відбудуться зміни в законодавстві). Технічне завдання наведено в додатку № 1.

Суд першої інстанції помилково вказав, що у затвердженому відповідачем технічному завданні складом робіт визначено лише складання Проекту, а матеріалами справи підтверджується виконання позивачем зобов'язань щодо виготовлення такого проекту у встановлений договором строк та відповідно до погодженого сторонами Технічного завдання, оскільки не враховано, що предметом договору є як виготовлення, так і погодження проекту не тільки відповідачем, а й державними органами.

Однак, таке помилкове твердження не вплинуло на правильність висновку місцевого суду про задоволення позовних вимог, а тому не тягне за собою підстав для зміни чи скасування рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт недотримання позивачем строку виконання робіт за договором сам по собі не припиняє зобов'язання замовника щодо оплати виконаної підрядником роботи.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, оскільки вони спростовуються викладеним вище.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що підстави для скасування або зміни рішення, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Рішення господарського суду Київської області від 08.02.2017 у справі № 911/3826/16 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим та має бути залишено без змін з врахуванням мотивувальної частини даної постанови. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Київської області від 08.02.2017 у справі № 911/3826/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Комплекс Агромарс" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді О.О. Хрипун

О.М. Коротун