ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" травня 2017 р. Справа №5026/2246/2011

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем Вініченко О.Б., за участю представників сторін:

позивача (скаржника) не зявився,

відповідача не зявився,

орган ДВС не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови ФГ «Зустріч» на дії державного виконавця Уманського районного відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1

у справі №17/5026/2246/2011

за позовом фермерського господарства Зустріч

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма Сяйво про зобовязання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 30.11.2011 року позов задоволено, зобовязано ТОВ виробничо-торгівельна фірма Сяйво повернути фермерському господарству Зустріч зерно ячменю в кількості 42 924 кг. та зерновідходи в кількості 941 кг. Стягнуто з ТОВ виробничо-торгівельна фірма Сяйво на користь фермерського господарства Зустріч в рахунок відшкодування витрат зі сплати державного мита 653,27 грн. та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

08.01.2014 року на виконання рішення суду видано накази, які предявлено до виконання у встановленому законом порядку.

До господарського суду надійшла скарга голови ФГ «Зустріч» на дії державного виконавця Уманського районного відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_1

В судове засідання 24.05.2017 року учасники судового процесу не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник ДВС в судове засідання не зявився, направив письмові заперечення на скаргу від 24.04.2017 року.

У запереченні від 17.05.2017 року скаржник відмовився від пункту 3 резолютивної частини скарги про скасування постанови про призупинення виконавчих дій від 09.01.2015 року за відсутності предмета спору.

Дослідивши матеріали скарги від 27.03.2017 року та заперечення на скаргу від 24.04.2017 року, суд, з урахуванням заперечення скаржника від 17.05.2017 року, відмовляє у задоволенні заяви ФГ «Зустріч» з наступних підстав та мотивів.

Скаржник в обґрунтування своїх доводів вказав, що ФГ «Зустріч» неодноразово зверталось до Уманського РВ ДВС з метою повного та своєчасного примусового виконання наказу №17/5026/2246/2011 від 08.01.2014 року, що видав господарський суд Черкаської області про зобов'язання повернути із ТОВ ВТФ «Сяйво» на користь ФГ «Зустріч» 42924 кг ячменю та зерновідходів в кількості 941 кг.

За інформацією скаржника 08.09.2015 року проводився виїзд до ТОВ ВТФ «Сяйво», яке знаходиться за адресою: вул. Республіканська, буд.2, село Пугачівка, Уманського району, Черкаської області. Керівник ТОВ ВТФ «Сяйво» ОСОБА_2 у фізичний спосіб його не допустив для участі в перевірці наявності ячменю.

Працівників ДВС, зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_2 поводив по території, в комплекс де зберігався ячмінь її також не було допущено. ОСОБА_1 пояснювала, що дані приміщення здані в оренду ФГ «Росинка». Будь-яких документів з даного приводу ОСОБА_2 не надав, а ОСОБА_1 не вчинила виконавчих дій та не наклала арешт на ячмінь, який зберігався в верхньому комплексі.

Судом встановлено, що 13.08.2015 року державним виконавцем Паливодою О.П. відповідно до вимог частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа, керуючись вимогами статей 1, 2, 17, 18, 19, 20, 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржника було зобов'язано в семиденний строк виконати рішення суду, тобто повернути зерно ячменю в кількості 42924кг. та зерновідходи в кількості 941кг. ФГ «Зустріч», яку за вих. №4846/2 направлено на адресу боржника: село Пугачівка вул. Радянська, буд.2, Уманський район та на адресу стягувача.

13.08.2015 року державним виконавцем за вих. №4847/2 до Уманського елеватора, «Компанії «РАИЗ», ТОВ ВТФ «Сяйво» направлено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13.08.2015 року, а саме зерно ячменю в кількості 42924кг. та зерновідходи в кількості 941кг.

21.08.2015 року була винесена постанова про накладення штрафу на боржника, який в семиденний строк не виконав умов зобов'язального характеру, не передав ФГ»Зустріч» зерно ячменю в кількості 42924кг. та зерновідходи в кількості 941кг.

03.09.2015 року до відділу ДВС надійшла довідка ТОВ ВТФ «Сяйво», про те що в 2014-2015 роках підприємство ячмінь не сіяло, тому ячменем з власного урожаю розрахуватись не може, у виконавчому документі не зазначено сорт ячменю, щоб його закупити та виконати рішення суду. До даної довідки було додано документи бухгалтерського обліку, та звіт статуправління, стосовно посіву та збору зернових культур.

Під час виїзду за місцем знаходження боржника, було перевірено ряд складських приміщень, що належать ТОВ ВТФ «Сяйво», перевірено списки пайовиків на 2015 рік, договори оренди на складські приміщення, які орендує ФГ «Росинка» з метою виявлення зерна ячменю, та зерновідходів, в присутності представника боржника та стягувача, про що були складені відповідні акти від 08.09.2015 року.

09.09.2015 року на адресу відділу ДВС надійшла телеграма від директора ТОВ ВТФ «Сяйво» ОСОБА_2 про готовність боржника передати стягувачу зерновідходи.

Згідно акту державного виконавця від 14.09.2015 року боржник передав стягувачу зерновідходи в кількості 941 кг., та звернувся із заявою до відділу ДВС, щодо роз'яснення, який саме сорт ячменю необхідно повернути стягувачу, в зв'язку з тим, що власного ячменю підприємство не має, але готове здійснити його закупівлю, щоб передати стягувачу.

Таким чином, рішення господарського суду Черкаської області від 30.11.2011 року частково виконано, 11.09.2015 року повернуто фермерському господарству Зустріч зерновідходи в кількості 941 кг., в частині повернення зерна ячменю в кількості 42 924 кг. рішення суду не виконано.

В подальшому 09.10.2015 року головним державним виконавцем Рибак Л.В. була подана заява до господарського суду Черкаської області про роз'яснення судового рішення. Цього ж числа ОСОБА_3 була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження на підставі частини 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 03.11.2015 року господарського суду Черкаської області відмовлено у прийняті заяви державного виконавця про роз'яснення змісту резолютивної частини виконавчого документу, мотивуючи тим, що неможливо роз'яснити рішення не змінюючи при цьому його змісту.

16.11.2015 року головний державний виконавець Рибак Л.В. керуючись частиною 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про поновлення виконавчого провадження, яка за вих. №7054/2 від 20.11.2015 року направлена сторонам виконавчого провадження. Отже вимога пункту 3 резолютивної частини скарги щодо скасування постанови про зупинення виконавчого провадження є безпідставною, тому суд відмовляє у її задоволенні.

Державний виконавець Рибак Л.В. 06.01.2016 року звернувся до господарського суду Черкаської області із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, шляхом зобов'язання ТОВ ВТФ «Сяйво» повернути вартість зерна 42924 кг. ячменю в грошовому еквіваленті. В заяві державному виконавцю було відмовлено з тих причин, що в матеріалах справи відсутні дані який саме сорт та клас ячменю є предметом спору, і змінити спосіб і порядок виконання рішення без зміни самого рішення не є можливим.

11.01.2016 року головним державним виконавцем відділу ОСОБА_3, до Уманського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області направлено повідомлення про притягнення представника боржника ОСОБА_2 за невиконання рішення зобов'язального характеру до відповідальності.

На підставі пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчене, виконавчий документ повернутий до господарського суду, що передбачено пунктом 11 частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги скаржника щодо бездіяльності державного виконавця Паливоди О.П. та зобов'язання ДВС примусово виконати виконавчий документ, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

В силу статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і вище зазначеним Законом.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

У поданій до суду скарзі не конкретизовано та не надано жодного підтвердження бездіяльності органу ДВС та державного виконавця, якими було порушено права стягувача у виконавчому провадженні. Скарга та додаток до скарги ґрунтуються не на доведених фактах неналежного виконання рішення суду, підтверджених належними доказами, а на припущеннях, зокрема: « 16.09.2015 року о 11 год. 00 хв. з даного складу відгружався ячмінь на автомашину іномарку білого кольору, грузопідйомність якої в межах 40 тон. 21.09.2015 року було загружено уже дві таких машини, тобто в загальній кількості понад сто тон, то ячменю було достатньо для виконання рішення суду».

В силу статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Голова ФГ «Зустріч» не надав суду доказів неналежного виконання посадовими особами державної виконавчої служби своїх обовязків у виконавчому провадженні, порушення чинного законодавства та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги від 27.03.2017 року фермерського господарства Зустріч.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя С.С.Боровик