ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 915/169/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 - дов.№1172 від 30.05.2014,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

(фактична адреса: 45602, АДРЕСА_1;

поштова адреса: АДРЕСА_2),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ КОМПАНІ"

(54017, м.Миколаїв, вул.Шевченко, буд.59-А, оф.12),

про: стягнення 32009,28 грн., з яких: 30604,82 грн. основного боргу, 241,48 грн. 3% річних та 1162,98 грн. збитків від інфляції, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 32009,28 грн., з яких: 30604,82 грн. основного боргу, 241,48 грн. - 3% річних та 1162,98 грн. збитків від інфляції за Договором перевезення №00677 від 03.10.2016.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.10.2016 між позивачем та відповідачем був укладений договір перевезення вантажу №00677. Позивач взяті на себе зобов'язання по перевезенню вантажу виконав у повному обсязі. В порушення умов ст.ст.525, 526, 612 ЦК України та договору перевезення №00677 від 03.10.2016 відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, оплату за надані послуги не здійснив, внаслідок чого станом на день подання позову до суду заборгованість становить 30604,82 грн. У зв'язку із затримкою оплати за надані послуги відповідачеві нараховані 3 % річних в розмірі 1162,98 грн. та інфляційні втрати в розмірі 241,48 грн.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвали суду від 09.03.2017, 21.03.2017 надіслані судом на адресу відповідача повернуті підприємством зв'язку з приміткою "за закінченням терміну зберігання".

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи місцезнаходженням відповідача є 54017, м.Миколаїв, вул.Шевченко, буд.59-А, оф.12. Тобто, ухвали суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи та згідно ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав доводи, викладені у позові та поясненнях.

У судовому засіданні 17.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

03.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ КОМПАНІ" (експедитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (перевізник) було укладено договір перевезення №00677 (надалі - Договір) (а.с.7-8), відповідно до якого даний договір регулює взаємовідносини сторін у сфері міжнародних та внутрішніх автомобільних перевезень вантажів на умовах передбачених цим договором та Конвенцією про договір міжнародних перевезень вантажів (КДМП), ООН, Женева 1956, а також розрахунків, пов'язаних з перевезеннями та іншими послугами (п.1 Договору №00677 від 03.10.2016).

Відповідно до п.2.1 Договору відповідач зобов'язується своєчасного інформувати перевізника про поточні вантажі із зазначенням параметрів вантажу та подальшим оформленням транспортного замовлення, яке є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.3.1 Договору позивач зобов'язується направляти в розпорядження експедитора автомобілі в технічно справному стані, придатні для перевезення вантажу в міжнародному сполученні та в строки, узгоджені з експедитором.

Пунктом 4.1 Договору перевезення сторонами узгоджено, що експедитор здійснює оплату транспортних послуг перевізника з коштів, які поступили від замовника, із відрахуванням експедитирної винагороди при умові отримання від перевізника всіх необхідних для взаєморозрахунків документів: оригіналу рахунку, CMR, оригіналу акту виконаних робіт протягом 30 банківських днів.

Пунктом 4.3 Договору перевезення сторони узгодили, що по взаємній згоді сторін ставка фрахту та порядок розрахунків можуть бути переглянуті, змінені або доповнені в залежності від конкретних умов переведення та надання послуг.

На виконання умов договору між позивачем та відповідачем було оформлено та підписано транспортне замовлення №27/10/2016 на перевезення вантажу за сполученням Німеччина-Польща-Україна, вартістю (ставкою фрахту) 1085 євро відповідно до курсу НБУ на день вивантаження (а.с.9).

Крім того, у транспортному замовленні №27/10/2016 сторони погодили, що експедитор здійснює оплату транспортних послуг перевізника протягом 10-14 днів.

У відповідності до вимог ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов транспортного замовлення №27/10/2016 позивач здійснив для відповідача транспортні послуги по перевезенню вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною типу СМR А №328930 (22330 кг) (а.с.10). Належне виконання здійсненого перевезення, підтверджується також відсутністю будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача в графі 24 міжнародних товарно-транспортних накладних СМR А №328930 та наявністю відтиску штампу вантажоодержувача в графі 24 вказаної накладної.

Позивач зазначає, що для проведення оплати за надані послуги з перевезення вантажу було виставлено відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000363 від 02.11.2016 на загальну суму 30604,82 грн. (а.с.14). На підтвердження направлення рахунку та передбачених п.4.1 Договору документів, позивачем надано експрес-накладну № 2465 та інформацію про вручення документів «Нова пошта» (а.с.11-12).

Зазначені докази не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі у розумінні ст.ст.33, 34, 36 ГПК України, оскільки надіслані позивачем за неналежною адресою відповідача та отримано особою повноваження якої суду не відомо.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано до суду докази направлення на адресу відповідача ТзОВ «ПЛАТИНУМ КОМПАНІ» оригіналів документів передбачених п.4.1 Договору перевезення №00677 від 03.10.2016, а саме: оригіналу рахунку-фактури №СФ-0000363 від 02.11.2016, оригіналу акту здачі прийняття робіт №ОУ-0000363 від 02.11.2016, оригіналу договору перевезення №00677 від 03.10.2016, транспортну заявку №27/10/2016 від 27.10.2016, оригіналу міжнародної товарно-транспортної накладної CMR A №328930 від 31.10.2016 та претензії №177 від 28.11.2016.

Направлення вказаних документів підтверджується описом вкладення у цінний лист та оригіналом фіскального чеку від 26.04.2017 (а.с.47-48).

Відповідно до інформації з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (http://www.ukrposhta.com), отриманої за штриховим ідентифікатором поштового відправлення - 799, який зазначений на розрахунковому документі (фіскальний чек №7673 від 26.04.2017), направлений позивачем пакет документів не вручений під час доставки адресату об'єктом поштового зв'язку Миколаїв-17.

В той же час, з урахуванням п.п.2) п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, зазначене поштове відправлення відповідач мав можливість отримати починаючи з 03.05.2017 (з урахуванням того, що з 29.042017 по 02.05.2017 були вихідними днями), та після отримання був зобов'язаний здійснити оплату за транспортні послуги протягом 10-14 днів, тобто до 17.05.2017 включно.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов договору не допускається.

Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач оплату наданих послуг з перевезення вантажу, в строки встановлені транспортним замовленням №27/10/2016, не здійснив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 30604,82 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 241,48 грн. збитків від інфляції за період з листопада 2016 року по січень 2017 року та 1162,98 грн. - 3% річних за період з 24.11.2016 по 28.02.2017.

Оскільки, оригінал рахунку-фактури №СФ-0000363 від 02.11.2016, оригінал акту здачі-прийняття робіт №ОУ-0000363 від 02.11.2016 та оригінал міжнародної товарно-транспортної накладної CMR A №328930 від 31.10.2016, направлені позивачем за експерт-накладної «Нова пошта» за неналежною адресою, вони не можуть бути доказом виникнення у відповідача зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг з перевезення з 24.11.2016.

За вказаних обставин, нарахування позивачем 3% у сумі 1162,98 грн. за період з 24.11.2016 по 28.02.2017 та збитків від інфляції в сумі 241,48 грн. є безпідставними, оскільки обов'язок з оплати наданих послух перевезення не настав.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1600,00 грн. Розмір позовних вимог при поданні позову складав 32009,28 грн.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог (95,61% від заявлених вимог), стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1529,76 грн. (1600 грн. х 95,61%).

Керуючись ст.ст.33, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ КОМПАНІ" (відомості про банківські реквізити відсутні, 54017, м.Миколаїв, вул.Шевченко, буд.59-А, оф.12) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (фактична адреса: 45602, АДРЕСА_1; поштова адреса: АДРЕСА_2) 30604,82 грн. суму невиконаних зобов'язань та 1529,76 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.85 ГПК України

та підписана суддею 22 травня 2017 року.

Суддя М.В. Мавродієва