УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.05.2017Справа № 910/7993/17

Суддя Отрош І.М., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства «Донбас-Безпека»

до Druce Corporate Holdings Limited

про стягнення 150000 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Донбас-Безпека» з вимогами до Druce Corporate Holdings Limited про стягнення 150000 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем не подано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 2 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом встановлено, що відповідачем у даній справі є Druce Corporate Holdings Limited, місцезнаходження якого: Британські Віргінські Острови, м. Роуд Таун, вул. Вікхемз Кей (відповідно до Договору № 03-04-15/1 з надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті від 30.04.2015, укладеного між позивачем та відповідачем, копія якого долучена позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Таким чином, право відповідача на отримання копії позовної заяви разом з долученими до неї документами кореспондується з обов'язком позивача направити відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів, докази чого надати суду при поданні позовної заяви (відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, позивачем не надано суду доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу реєстрації Druce Corporate Holdings Limited: Британські Віргінські Острови, м. Роуд Таун, вул. Вікхемз Кей.

Водночас, судом встановлено, що сторонами у Договорі № 03-04-15/1 з надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті від 30.04.2015 зазначено, що поштовою адресою Druce Corporate Holdings Limited є: 01004, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28-А, кв. 147.

При цьому, позивачем долучено до позовної заяви фіскальний чек, який свідчить про направлення певної поштової кореспонденції на вказану поштову адресу Druce Corporate Holdings Limited є: 01004, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28-А, кв. 147.

Однак, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на поштову адресу відповідача з дотриманням вимог статті 57 Господарського процесуального кодексу України є опис вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу у справі може бути, зокрема, бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фіскальним чеком про відправлення.

При цьому, саме в описі вкладення зазначається детальний перелік документів, надісланих відповідачу.

Однак, позивачем не долучено до позовної заяви опису вкладення у цінний лист з детальним переліком документів, надісланих на поштову адресу Druce Corporate Holdings Limited є: 01004, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28-А, кв. 147.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ненадсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача порушує право відповідача на отримання копії позовної заяви, своєчасне ознайомлення з предметом і підставами позовних вимог, унеможливлює, зокрема, завчасне подання відзиву, зустрічного позову чи будь-яких письмових пояснень на позовні вимоги, що також призводить до затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не долучено до позовної заяви доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів як на адресу реєстрації Druce Corporate Holdings Limited (Британські Віргінські Острови, м. Роуд Таун, вул. Вікхемз Кей), так і на поштову адресу відповідача (01004, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28-А, кв. 147), суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, у зв'язку з чим суд повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Як встановлено судом, відповідачем у даній справі є Druce Corporate Holdings Limited, місцезнаходження якого: Британські Віргінські Острови, м. Роуд Таун, вул. Вікхемз Кей (відповідно до Договору № 03-04-15/1 з надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті від 30.04.2015, укладеного між позивачем та відповідачем, копія якого долучена позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Суд зазначає, що у Договорі № 03-04-15/1 з надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті від 30.04.2015, укладеного між позивачем та відповідачем (стягнення заборгованості за яким є предметом позову) відсутні умови, що свідчать про те, що сторони передбачили підсудність справи судам України.

При цьому, умова вказаного договору, викладена у п. 6.6, про те, що спори за договором підлягають вирішенню у порядку, встановленому чинним законодавством України, не свідчить про досягнення між сторонами домовленості про передачу спору на вирішення судам України, а лише встановлює, що спір вирішується у порядку, передбаченому законодавством України, зокрема, у даному випадку з урахуванням норм Закону України «Про міжнародне приватне право», в тому числі і норми ст. 76 вказаного закону.

Зокрема, позивачем не обґрунтовано (в тому числі, не надано відповідних доказів), що відповідач у даній справі - Druce Corporate Holdings Limited має на території України рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або на території України знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача, або наявні будь-які інші підстави, передбачені ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», за наявності яких суд може приймати і розглядати спір з іноземним елементом.

Суд зазначає, що подаючи позов, відповідач в якому є іноземний суб'єкт господарювання, до суду України, позивач повинен обґрунтувати підстави, за наявності яких суди України можуть приймати до свого провадження спори з іноземним елементом.

Однак, позивачем не обґрунтовано (в тому числі не наведено будь-яких доказів) у позовній заяві підстав (відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»), за наявності яких даний спір підлягає розгляду судами України, зокрема Господарським судом міста Києва.

За таких обставин, суд дійшов висновку повернути подану позивачем позовну заяву та додані до неї документи без розгляду (на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.М. Отрош