ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.05.2017 Справа № 904/2659/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 20.12.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 19/104-3304 від 22.03.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про стягнення основного боргу в розмірі 31 048,66грн., пені у розмірі 1 405,27грн., 3% річних у розмірі 150,56грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу №11410PFZ1JSB096 від 30.09.2016р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу у грудні 2016р.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що фінансується за рахунок Державного бюджету України, а тому затримка у сплаті заборгованості відбулась не з його вини. 22.05.2017р. надав акт звіряння взаємних розрахунків, якиим підтверджується сплата заборгованості за поставлений природний газ у грудні 2017р. в повному обсязі. Також відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище, заявив усне клопотання про зменшення розміру пені на 50%.

25.05.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України (споживач) укладений договір №11410PFZ1JSB096 на постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - до 12,0тис. куб.м (п.1.2. договору).

Відповідно до п.1.3. договору планові обсяги постачання газу за жовтень 2016р. становлять 2,0 тис. куб.м, за листопад 2016р. - 5,0 тис. куб.м, за грудень 2016р. - 5,0 тис. куб.м.

Згідно п.2.9. договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється у такому порядку:

- За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до кодексу ГРМ (п.2.9.1.).

- На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника (п.2.9.2.).

- Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (2.9.3).

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем (п.3.1. договору).

Згідно п.3.2. договору ціна газу становить 6 663,60грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ 1 332,72грн., всього з ПДВ - 7 996,32грн.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01.2016р. до 31.12.2016р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1. договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк (п.11.2. договору).

Додатковими угодами №1 від 24.11.2016р., №2 від 28.11.2016р., №3 від 14.12.2016р. та №4 від 27.12.2016р. сторони змінили річний плановий обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу по місяцях, а також ціну газу.

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу природний газ у грудні 2016р. на суму 42 613,90грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №ДОЗ00040973 від 19.12.2016р., підписаним сторонами без будь-яких зауважень (а.с.18).

За п.4.1. договору розрахунковий період становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п.4.2. та п.п.4.2.1. договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в такому порядку: оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником.

Згідно п.4.3. договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений природний газ 28.12.2016р. у розмірі 11 565,24грн.

Станом на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений природний газ у грудні 2016р. складала 31 048,66грн., що підтверджується матеріалами справи.

22.05.2017р. відповідач надав акт звіряння взаємних розрахунків (а.с. 45), із якого вбачається та підтверджується сторонами, що після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив заборгованість за поставлений природний газ у грудні 2016р. у повному обсязі.

У зв"язку з цим суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 31 048,66грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутності предмету спору.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 11.01.2017р. по 10.03.2017р. у розмірі 1 405,27грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що пеня нарахована правильно та підлягає до стягнення.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що відповідач є бюджетною організацією, беручи до уваги, що окрім пені позивач нараховує 3% річних, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити усне клопотання відповідача та зменшити розмір стягуваної пені до 50%, що складає 702,64грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних за період з 11.01.2017р. по 10.03.2017р. (сума та період взяті правильно) складають 150,56грн. та підлягають до стягнення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

За п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 31 048,66грн.

Стягнути з Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (49070, м. Дніпро, вул. Короленка, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ) пеню у розмірі 702,64грн. (сімсот дві грн. 64коп), 3% річних у розмірі 150,56грн. (сто пятдесят грн. 56коп.) та 1 600,00грн. (одна тисяча шістсот) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.05.2017

Суддя ОСОБА_3