РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 Справа №910/4234/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ФАРМІНГ»

До Товариства з обмеженою відповідальністю « СПЕЦБУД -

КОНТАКТ»

Про стягнення 2 200 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача: Серьогін О.Ю, - по дов. №б/н від 15.03.2017р.

Від відповідача: не з»явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ФАРМІНГ»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД - КОНТАКТ» 2 200 грн. основного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору суборенди №13/15 від 16.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2013 порушено провадження у справі №910/4234/17 та призначено її до розгляду на 10.04.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 10.04.2017р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив посилаючись на те, що відповідач не мав права укладати договір суборенди.

В судовому засіданні 10.04.2017р. оголошувалась перерва до 15.05.2017р.

В судове засідання представник відповідача не з»явився. Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У пункті 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року N 18 зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до п. 3.13. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено: неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Оскільки наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.05.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

15.12.2015р. між Дочірнім підприємством Дерджавної акціонерної компанії «ХЛІБ УКРАЇНИ» «КРЕМЕНЕЦЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідністю "ВЕСТ ФАРМІНГ" (орендар) було укладено договір оренди №7/15.

Відповідно до умов даного договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Кременець, вул. Симона Петлюри, 37.

15.12.2015р. між орендодавцем та орендарем був підприсаний акт прийому - передачі майна за договором оренди майна від 15.12.2015р. №7/15.

Відповідно до п.п. 4 п. 5.1 даного договору орнедар має право передавати майно в суборенду на тих самих умовах, що зазщанчені у цьому договорі.

16.12.2015р. між Товариством з обмеженою відповідністю "ВЕСТ ФАРМІНГ" (надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальнсітю «СПЕЦБУД - КОНТАКТ» (надалі відповідач) був укладений договір суборенди №13/15.

Відповідно до умов даного договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Кременець, вул. Симона Петлюри, 37, а саме склад №3.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

За актом прийому-передачі від 16.12.2015 позивач передав, а відповідач прийняв майно, а саме склад №3, який знаходиться за адресою м. Кременець, вул. Симона Петлюри, 37.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно п. 7.1. договір укладено строкм з 16 грудня 2015року по 16 січня 2016 року включно.

Згідно з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 3.1. договору відповідач зобов'язаний сплачувати плату за користування майном в розмірі 2 200 грн. впродовж 3-х днів з дати підписання даного договору ( в редакції додаткової угоди №1 від 16.12.2016р. до договору №13/15 від 16.12.2015р.).

Всупереч вищеназваному договірному зобов'язанню відповідач не виконав своїх обов'язків в частинні внесення плати за суборенду майна за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 2 200 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по суборендній платі в розмірі 2 200 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати, понесені позивачем по даній справі. Відповідно до ст.. 49 господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесулаьного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦБУД - КОНТАКТ» (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 7, код 32050094) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ФАРМІНГ» (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, 83-А. офіс 181, код 40063911) 2 200 грн. 00 коп. основного боргу, 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.05.2017 р.

Суддя Т. Ю. Трофименко