ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.05.2017 р. Справа № 5015/1687/12

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Сало О.А.

Розглянувши заяву: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 27.04.2017р. вих. №3-32/3426 (вх. №2070/17)

про: відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р.

у справі №5015/1687/12 за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів,

до відповідача: Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Львівська область, м.Дрогобич,

про зобовязання виконати рішення.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 27.09.2016р. №13/08-1453);

Відповідача (Заявника): не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається заява Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 27.04.2017р. вих. №3-32/3426 (вх. №2070/17) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зобовязання виконати рішення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 15.05.2017р. заяву прийнято до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 23.05.2017р.

Представнику Позивача оголошено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28, 38, 121 ГПК України. Окрім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровано Сторонам, зокрема Відповідачу (Боржнику) (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області) зазначалось, що права та обовязки Сторін визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59, 121 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача (Стягувача) в судове засідання зявився, подав Пояснення (вх. №18269/17), у яких просить суд вжити заходів з метою забезпечення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12, проти поданої заяви заперечив, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті заяви, аналогічні до викладених у поясненнях. Вказані пояснення оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідач (Боржник, Заявник) явку особисто чи повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвал суду у справі належним чином на виконав, про причини невиконання суду не повідомив.

Заявник у поданій Заяві вказує на те, що Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зобовязання виконати рішення позовні вимоги Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, вирішено зобов'язати виконавчий комітет Дрогобицької міської ради виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.04.2011р. №33, а саме: встановити порядок оприлюднення інформації та відкриття слухань щодо зміни цін (тарифів) (частина 4 статті 9 Закону України «Про природні монополії»).

Вказане Рішення не оскаржувалось, 21.06.2012р. набрало законної сили в порядку, встановленому статтею 85 ГПК України, та, у відповідності до приписів ч.5 ст.124 Конституції України і ч.1 ст. 115 ГПК України, є обов'язковим до виконання на всій території України.

На виконання зазначеного рішення суду у справі №5015/1687/12 Господарським судом Львівської області 25.06.2012р. видано Наказ про примусове виконання вищевказаного Рішення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.01.2013р. виправлено помилку в Наказі Господарського суду Львівської області від 25.06.2012р. про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12.

Окрім того, Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.02.2017р. відновлено Львівському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України строк для предявлення до виконання наказу Господарського суду Львівської області, виданого 25.06.2012р. на виконання рішення від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зобовязання виконати рішення.

Так, Заявник вказує на те, що 28.02.2017р. Дрогобицькою міською радою отримано від Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області Постанову від 17.02.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП №53422515 про примусове виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.06.2012р. про примусове виконання рішення від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12.

Окрім того, Заявник вказує на те, що рішення про порядок оприлюднення інформації та відкриття слухань щодо зміни цін (тарифів) підпадає під ознаки Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а тому відноситься до регуляторних актів, який повинен пройти процедуру оприлюднення та обговорення, що потребує не менш, ніж три місяці. З підстав наведеного Заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 на три місяці.

Представник Позивача (Стягувача) в судовому засіданні проти поданої заяви заперечив, зазначив, що рішення прийнято судом 05.06.2012р., за період з моменту набрання законної сили рішенням до моменту подання заяви про відстрочку виконання рішення жодних дій, спрямованих на повне чи часткове його виконання Відповідачем (Боржником, Заявником) не здійснено, процедуру прийняття регуляторного акту не проведено. З підстав наведеного Позивач просить суд вжити заходів до виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обовязковими до виконання на всій території, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Згідно ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до 121 ГПК України, господарський суд має право надати відстрочку або розстрочку виконання рішення у виняткових випадках та при наявності обставини, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Суд зазначає, і аналогічна позиція стосовно відстрочки виконання рішення суду викладена у п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.01.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ч.3 ст. 254 ЦК України).

При цьому, судом взято до уваги положення ч.5 ст. 254 ЦК України, згідно якої у випадку, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Нормою п.12 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Окрім того, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яким, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004р. зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» суд наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991р., серія А, №209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію ( 995_690 ) (див. mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_1 проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975р., серія А, N 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (пункт 40).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. № 3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. набрало законної сили 21.06.2012р., протягом періоду з 21.06.2012р. до моменту подання заяви про відстрочку виконання рішення (11.05.2017р.) Відповідачем (Боржником) не вжито жодних заходів, спрямованих на повне чи часткове його виконання, дату відкриття виконавчого провадження ВП №53422515 із примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 25.06.2012р. про примусове виконання рішення від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 (17.02.2017р.), момент отримання Постанови УДВС ГТУЮ у Львівській області Боржником (28.02.2017р.), враховуючи ступінь вини Боржника, а також викладені в заяві доводи Боржника про те, що для здійснення процедури прийняття регуляторного акту необхідний період часу строком у три місяці, суд приходить до висновку про те, що заяву Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 27.04.2017р. вих. №3-32/3426 (вх. №2070/17) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 слід задоволити частково, відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 до 30.05.2017р.. В задоволенні решти вимог відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись нормами ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 27.04.2017р. вих. №3-32/3426 (вх. №2070/17) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 задоволити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 05.06.2012р. у справі №5015/1687/12 про: «Зобов'язати виконавчий комітет Дрогобицької міської ради (82100, Львівська обл., м.Дрогобич, пл.Ринок, 1, ідентифікаційний код 26307196) виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.04.2011р. №33, а саме: встановити порядок оприлюднення інформації та відкриття слухань щодо зміни цін (тарифів) (частина 4 статті 9 Закону України «Про природні монополії»)» до 30 травня 2017р.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя Фартушок Т. Б.