ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 справа № 905/3231/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від07.02.2017 (підписано 09.02.2017)
у справі№ 905/3231/16 (суддя О.М. Шилова)
за позовомПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька область
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Красноармійський завод "Промислового обладнання", м. Покровськ, Донецька область
простягнення 205 899,64грн. боргу за активну електроенергію, 117 820,42грн. боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 1 021,19грн. 3% річних, 760,69 грн. інфляційних, 11 945,26грн. пені
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька область (далі Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Красноармійський завод "Промислового обладнання", м. Покровськ, Донецька область (далі Відповідач) про стягнення 205 899,64грн. боргу за активну електроенергію, 117 820,42грн. боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 1 021,19грн. 3% річних, 760,69 грн. інфляційних та 11 945,26грн. пені.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.02.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права України, та з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник посилався на те, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за активну електроенергію, а також перевищив договірні величини електроспоживання.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, надавши пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

В судове засідання відповідач не зявився, але через канцелярію суду надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, якими вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, просив рішення суду залишити без змін, а також розглянути справу у відсутності його представника.

У звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Донецькобленерго", правонаступником якого є позивач та відповідачем був укладений Договір про постачання електричної енергії № 1127 (далі Договір), за умовами п. 1.1. якого позивач зобовязався продавати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю 630кВт, а відповідач оплачувати позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

ОСОБА_5 п. 2.3.4. Договору, відповідач зобовязався оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами ОСОБА_6 №3 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та №5 "Порядок розрахунків".

Пунктом 7.3. Договору встановлено, що якщо середньомісячне споживання електроенергії відповідачем за будь-якою точкою обліку протягом двох послідовних місяців нижче визначеного пунктом 3.4. ПКЕЕ, позивач протягом 10 днів наступного розрахункового місяця звертається до власника відповідних засобів обліку щодо приведення стану обліку у відповідність до вимог нормативно-технічних документів. Якщо засоби обліку не приведені у відповідність у терміни, зазначені в акті, то нарахування електроспоживання здійснюється згідно ОСОБА_6 №4 "Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня" до Договору.

Відповідно до п. 7.5. Договору, розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами у відповідності до діючого законодавства. Порядок здійснення розрахунків за активну електроенергію обумовлюється додатком №5 "Порядок розрахунків" до Договору.

ОСОБА_5 п. 7.7. Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Договору оформлюються та надаються документи за формами, встановленими Додатками №10 "ОСОБА_5 прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)" і №9 "ОСОБА_5 з контролю електричної потужності" до Договору.

Встановлено, що єдиною точкою розрахункового обліку відповідача є ввід №1 (м. Красноармійськ, вул. Нахімова, 82) з трансформатором струму, к.т.с. 150/5, трансформатором напруги, к.т.н. 6000/100, ІІ клас напруги, величина дозволеної потужності 630кВт, кількість робочих днів 7 на тиждень, кількість годин роботи 24 на добу (а.с.18).

ОСОБА_6 №4 до Договору "Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня" (а.с.19) сторонами погоджені відповідний порядок (формули для розрахунків) та такі вихідні дані для розрахунків як коефіцієнт потужності; мінімальний струм первинних обмоток трансформаторів струму, при яких нормується їх похибка; добуток порога чутливості засобу обліку на коефіцієнт трансформації трансформаторів струму; кількість годин роботи струмоприймачів відповідача. При цьому всі перелічені вихідні дані вписані від руки в друкований текст ОСОБА_6 №4.

ОСОБА_6 №5 до Договору "Порядок розрахунків" (а.с.20-22) встановлений розрахунковий період з 24 числа місяця до такого ж числа наступного місяця (п.1).

ОСОБА_5 п. 5. ОСОБА_6 № 5, остаточний розрахунок відповідача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого позивачем рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначених на підставі показів розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору, в період з лютого по червень 2016 року поставив відповідачу електричну енергію обсягом 221 103 кВт/год. та виставляв рахунки на оплату, зокрема, активної електричної енергії на загальну суму 432 628,10 грн. та обсягів перевищення договірних величин споживання на загальну суму 117 820,42 грн.

Оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо обсягів переданої позивачем та отриманої відповідачем у спірний період електроенергії позивачем було надано суду по два примірники ОСОБА_5 прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за кожний місяць спірного періоду: в редакції позивача (з більшими показниками обсягу та вартості активної електричної енергії, за підписом тільки позивача та скріплені його печаткою) (а.с. 25, 31, 36, 42, 47) і в редакції відповідача (з меншими показниками обсягу та вартості активної електричної енергії, за підписом тільки відповідача та скріплені його печаткою) (а.с. 24, 30, 35, 41, 46).

Виставлені позивачем рахунки на оплату за спожиту активну електроенергію (за лютий на суму 77 603,41грн., за березень на суму 75 144,92грн., за квітень на суму 86 979,60грн., за травень на суму 93 846,06грн. та за червень на суму 99 054,11грн.) були отримані відповідачем та оплачені в сумі 226 728,46 грн. Відомості про часткову оплату відображені позивачем у розрахунку ціни позову та підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок (а.с.7, 181-211).

Вважаючи, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за активну електричну енергію, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача залишку несплаченої заборгованості за активну електричну енергію та боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

ОСОБА_5 №0013 від 29.09.2015 "Про невідповідність метрологічних характеристик розрахункових засобів обліку електроенергії вимогам ПУЕ, ПКЕЕ", оформленого у присутності уповноваженої особи відповідача (а.с.71), у серпні та вересні 2015 року спостерігалось зниження обсягу споживання електричної енергії за точкою обліку відповідача нижче допустимого рівня завантаження трансформаторів струму. Акт містить вимогу про приведення обліку у відповідність до вимог гл. 1.5. ПУЕ, перегляд величини дозволеної потужності та/або отримання нових технічних умов на реконструкцію схеми зовнішнього електропостачання у строк до 23.12.2015. Акт підписаний трьома представниками позивача та містить відомості про те, що представник відповідача від підпису відмовився.

За поясненнями позивача вказаний ОСОБА_5 був направлений відповідачу поштою, згідно до копії списку №1.10.15. згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 01.10.2015 та фіскального чеку від 01.10.2015.Разом з тим, адресованого відповідачу супровідного листа, з якого можливо було б встановити факт надсилання певних документів позивачем не надано.

Відповідно до п. 3.4. "Правил користування електричною енергією", затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України№28 від 31.07.1996 (далі Правила), якщо протягом двох послідовних розрахункових періодів спостерігається зменшення середнього завантаження вимірювальних трансформаторів струму до рівня, меншого ніж передбачений проектною документацією, вимогами ПУЕ та/або технічними характеристиками заводу-виробника щодо завантаження трансформаторів струму, то протягом наступного розрахункового періоду постачальник електричної енергії має право звернутися до власника засобів обліку щодо приведення обліку у відповідність до вимог ПУЕ.

У разі звернення до власника засобів обліку постачальника електричної енергії щодо невідповідності обліку вимогам ПУЕ сторонами складається акт про невідповідність метрологічних характеристик, у якому, в тому числі, зазначається термін приведення засобів обліку їх власником за його рахунок у відповідність до вимог ПУЕ. У такому разі сторонами переглядається величина дозволеної потужності.

Термін приведення обліку у відповідність до вимог ПУЕ має не перевищувати 3 місяці (для обліку в мережах 6 кВ та вище) з дня складення акта.

У разі відмови представника власника засобу обліку від підпису в акті робиться відповідний запис. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менш ніж трьома уповноваженими представниками сторони, що складає акт.

Отже, з приписів п. 3.4. Правил вбачається, що факт звернення позивача до відповідача, як власника засобів обліку, щодо невідповідності обліку вимогам ПУЕ підтверджується самим фактом складання ОСОБА_5 №0013 від 29.09.2015 про невідповідність метрологічних характеристик, який є дійсним, оскільки підписаний трьома представниками позивача у присутності представника відповідача, який від підпису відмовився. Додаткового вручення або надіслання такого ОСОБА_5 відповідачу як власнику засобів обліку Правила не вимагають.

ОСОБА_6 №4 до Договору, серед іншого встановлені вихідні дані для визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня, зокрема, коефіцієнт потужності.

Судом першої інстанції був оглянутий оригінал примірника відповідача ОСОБА_6 №4 до Договору, з якого встановлено, невідповідність вписаного ручним способом у друкований текст ОСОБА_6 № 4 значення коефіцієнту потужності, вказаного в оригіналі примірника відповідача та у доданій до позову копії ОСОБА_6 №4 до Договору. Так, у доданій до позову копії ОСОБА_6 №4 зазначено, що коефіцієнт приймається рівним "0,95" (а.с.19), тоді як у наданому відповідачем оригіналі додатку №4 (копія якого долучена до матеріалів справи) "0,8" (а.с.79, 82).

Позивачем оригіналу власного примірника ОСОБА_6 №4 до Договору для огляду надано не було, рівно як і розрахунків обсягів споживання, виконаних позивачем на підставі п. 6.21 Правил.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів внесення у встановленому законом порядку змін до ОСОБА_6 №4 до Договору в частині визначення коефіцієнту потужності шляхом підписання двосторонньої угоди позивачем також не надано, такий факт відповідачем заперечується.

За таких підстав судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність розрахунків обсягів активної електричної енергії та відсутність підстав до стягнення з відповідача на користь позивача боргу за активну електроенергію в сумі 205 899,64 грн. за період лютий червень 2016 року.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за перевищення договірної величини електроспоживання за період лютий червень 2016 року в розмірі 117 820,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем у період лютого червня 2016 року було перевищено договірні величини споживання електричної енергії, зокрема: у лютому на 688 кВт/год. вартістю 1 093,51грн., у березні на 4399 кВт/год. вартістю 6 991,77грн., у квітні на 15604 кВт/год. вартістю 24 801грн., у травні на 21418 кВт/год. вартістю 36 085,05грн., у червні на 28994 кВт/год. вартістю 48 849,09грн.

При цьому обсяги перевищення в усіх випадках вирахувані позивачем від показників обсягу споживання електричної енергії, визначених розрахунковим шляхом через завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня.

У якості правової підстави до стягнення відповідної суми позивач посилається на загальні цивільні норми виконання договірних зобовязань, п.п. 2.3.2, 5.1 Договору та ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

ОСОБА_6 №8 "Договірні величини споживання електричної енергії на 2016 рік" до Договору (а.с.73), який підписаний представниками обох сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств, сторонами погоджені обсяги постачання електричної енергії на розрахункові періоди 2016 року, зокрема: лютий 40000 кВт/год., березень 35000 кВт/год., квітень 30000 кВт/год., травень 25000 кВт/год., червень 20000 кВт/год.

За змістом ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", яка і є підставою до нарахування та стягнення відповідної суми, споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

ОСОБА_5 абз. 1 п. 6.14. Правил, перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Відповідно до п. 5.8. Договору, перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної енергії визначається позивачем як різниця фактично спожитої активної електричної енергії за розрахунковий період, згідно з "ОСОБА_5 прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)", та договірної величини споживання електричної енергії, встановленої на цей розрахунковий період згідно з умовами розділу 5 Договору.

Визначений позивачем розрахунковим шляхом обсяг електричної енергії за період лютий червень 2016 року у якості фактично спожитого відповідачем обсягу електричної енергії розцінений бути не може, а отже і не може бути взятий у якості вихідної величини для розрахунку для визначення перевищення договірного обсягу споживання електричної енергії за відповідний розрахунковий період в розумінні вимог ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

З огляду на матеріали справи та норми чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної енергії у період лютого червня 2016 року.

За таких підстав судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період лютий червень 2016 року в розмірі 117 820,42 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 021,19грн. за період 03.03.2016 31.07.2016, інфляційних в сумі 760,69грн. за період квітень червень 2016 року та пені в розмірі 11 945,26 грн. за період 03.03.2016 31.07.2016 також не підлягають задоволенню через те, що факту прострочення оплати не встановлено.

За таких підстав, судова колегія вважає, що відповідачем не доведено правомірність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за активну електроенергію в розмірі 205 899,64грн., боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в розмір 117 820,42 грн., 3% річних в розмірі 1 021,19 грн., інфляційних в розмірі 760,69 грн. та пені в розмірі 11 945,26 грн.

Отже висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року по справі № 905/3231/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2017 року по справі № 905/3231/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: О.А. Скакун

ОСОБА_3