ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р.Справа № 916/5073/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

Секретар судового засідання: Маленкова О.П.

За участю повноважних представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю;

від третьої особи ОСОБА_3, за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК»

на рішення Господарського суду Одеської області від 28 лютого 2017 року

по справі № 916/5073/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ОСОБА_4» (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДСПЕЦТЕХ»)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5 акціонерного товариства «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ»

про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визнання права власності

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (ОСОБА_2 І, а.с. 3-25) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ОСОБА_4» (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДСПЕЦТЕХ»), у якій просив звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК», що належать ТОВ «БЛЕК СІ ОСОБА_4» на праві власності:

1) на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 21 червня 2013 року, - нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 1 829, 3 кв.м., за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 33-Б;

2) на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 29 квітня 2013 року, а саме: нежитлові приміщення першого, другого, третього та четвертого поверхів № 201, загальною площею 1 059, 8 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43;

3) на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 27 квітня 2013 року, а саме: нежитлові приміщення підвалу, першого, другого, третього та четвертого поверхів, загальною площею 2 277, 9 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 88/1;

4) на предмет іпотеки за Договором іпотеки 27 квітня 2013 року, а саме: нежитлові приміщення підвалу, першого та другого поверхів, загальною площею 3 599, 4 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 88/1;

5) на предмет іпотеки за Договором іпотеки 27 квітня 2013 року, а саме: нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 741, 2 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 101;

6) на предмет іпотеки за Договором іпотеки 29 квітня 2013 року, а саме: нежитлова будівля торгового центру «Мега-маркет», що в цілому складається з будівлі літ «А», загальною площею 3 044, 2 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, (вулиця Воровського), будинок 105;

7) на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 29 квітня 2013 року, а саме: нежитлові будівлі, що в цілому складається з будівлі літ. «А», літ. «Б», загальною площею 582, 1 кв.м., основною площею 356, 9 кв. м. за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Азарова Віце-адмірала, будинок 1/1;

8) на предмет іпотеки за Договором іпотеки 29 квітня 2013 року, а саме: нежитлові приміщення першого поверху, що в цілому складаються з приміщень літ. «А», загальною площею 516, 2 кв.м., основною площею 334, 7 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, (вулиця Чижикова), будинок 64;

9) на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15 липня 2011 року, а саме: нежилі приміщення торговельного комплексу, які складаються з нежитлової будівлі літ. «А» (II черга), загальною площею 5 281, 7 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 27;

10) на предмет іпотеки за Договором іпотеки 19 грудня 2011 року, а саме: нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 4 494, 6 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 25;

11) на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 19 грудня 2011 року, а саме: нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 5 806, 7 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 25.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог від 10.02.2017р. (вх. №2-820/17 від 13.02.2017р.) (ОСОБА_2 XV, а.с.70-75) позивач просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК» за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44ЮО від 15.07.2011р., укладеним між ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» та Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК» в розмірі 44 767 042, 48 дол. США та 45 773 758, 97 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитною лінією 36 773 937, 32 дол. США процентів; за користування Кредитною лінією, що нараховані за період з 15.07.2014р. по 17.05.2016р. (з розрахунку у відповідності до п. 1.3.6 Кредитного договору (12% річних) 7 993 105, 16 дол. США; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією 15 802 012, 75 грн.; пені за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією, 29 972 746, 22 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб передачі іпотекодержателю - Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» права власності: відповідно до переліку майна вказаного у позовній заяві; визнати за Публічним акціонерним товариства «СБЕРБАНК» право власності на обєкти нерухомості (майно відповідно до переліку, вказаного у позовній заяві).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28 лютого 2017 року по справі № 916/5073/15 (суддя Грабован Л. І.) у позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для визнання права власності на іпотечне майно за судовим рішенням.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з'ясування всіх обставин які мають значення для справи, а тому просить скасувати його повністю та задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі з урахуванням збільшення позовних вимог.

Сторона наполягає на помилковість висновків суду щодо неможливості визнання права власності на іпотечне майно у судовому порядку. Основний довід позивача зведений до висновку, що позасудовий порядок визнання права власності у даному випадку неможливий, у звязку з арештом предметів іпотеки, а позасудовий порядок визнання права власності виключає наявність спору між сторонами відносно обєкту іпотеки. Сторона вказує, що судом зроблено хибні висновки, що відрізняються від ряду висновків зроблених судами касаційної інстанції при розгляді тотожних правовідносин сторін та застосував по іншому норми матеріального права. Судом не надано правової оцінки неможливості врегулювання спору в позасудовому порядку, оскільки позивач був позбавлений можливості в позасудовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки, в тому числі у спосіб набуття права власності (передачі у власність) на предмети іпотеки, яке перейшло до нього згідно з Договорами іпотеки (п.6.4. 6.4.1) в порядку ст. 37 Закону «Про іпотеку». Позивач у даному випадку не мав іншого ефективного засобу юридичного захисту своїх прав, у зв'язку з чим формальне обмеження способу такого захисту прав Банку, про необхідність якого фактично вказує суд касаційної інстанції, суперечить статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В пунктах 6.4, 6.4.1 Іпотечних договорів (містяться іпотечні застереження), які є правовою підставою для передачі права власності на предмети іпотеки Позивачу (Іпотекодержателю), та підставою для реєстрації права власності на предмети іпотеки за Іпотекодержателем.

В обґрунтування своєї позиції сторона посилається на судову практику, визначену постановами Верховного Суду України від 26.10.2016р. у справі № 6-1625цс16, від 28.09.2016р. у справі № 6-1243цс16, від 14.09.2016р. у справі № 6-1219цс16, від 26.12.2011р. у справі № 3-139гс11 та від 19.08.2014р. у справі № 3-43гс14.

На думку сторони, доводи щодо неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності в судовому порядку спростовуються приписами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», наявністю відповідного застереження, що міститься в п.п.6.3, 6.4 спірних Іпотечних договорів.

Порушенням норм процесуального права сторона зазначає невиконання вказівок Постанови ВГСУ від 07.11.2016р., відсутність визначення вартості спірних предметів іпотеки, а також те, що судом не розглянуто заяву про відвід судді, справа розглянута суддею одноособово без задоволення клопотання про колегіальний склад суду, справа розглянута у короткі строки.

Більш детальніше доводи зазначені у скарзі.

Повторно розглянувши справу відповідно до ст. 101 ГПК України судова колегія дійшла таких висновків.

15 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії», яким у подальшому змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (ОСОБА_6) та ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» (Позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО (ОСОБА_2 І, а.с. 39-48) з додатками, додатковими угодами та змінами (ОСОБА_2 І, а.с. 49-110). Згідно з п. п. 1.1, 1.5 Договору, у редакції згідно з договором про внесення змін № 6 від 26.04.2013р. Банк зобовязався відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в доларах США та на підставі додаткових угод до цього Договору окремими частинами (траншами) надати Позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник, зобов'язується використати Кредит на цілі, зазначені у пункті 1.5. цього Договору (проведення реконструкції центрального стадіону «ЧОРНОМОРЕЦЬ»: за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20 та поповнення обігових коштів.

В редакції договору про внесення змін № 11 від 31.03.2014р. сторонами договору про відкриття кредитної лінії було зазначено про те, що кредитна лінія не є відновлюваною.

Положеннями п. 1.2 Договору про відкриття кредитної лінії сторонами визначався ліміт кредитної лінії і графік погашення кредиту. У відповідності до п. 1.4 договору, у редакції договору про внесення змін № 6 від 26.04.2013р., останній день дії кредитної лінії 30.06.2018р.

У п.п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 Договору про відкриття кредитної лінії, у редакції договору про внесення змін № 6 від 26.04.2013р., сторонами було погоджено, що Позичальник зобовязується сплачувати Банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором/відповідною додатковою угодою. Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році - для кредиту, наданого Позичальнику в іноземній валюті, та фактичної кількості днів у році для кредиту, наданого Позичальнику в національній валюті. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів. Проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1. - 6.2. цього договору, Позичальник зобовязаний сплачувати щомісяця не пізніше трьох робочих днів, наступних за днем закінчення періоду.

На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р.банком було перераховано, а ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» було отримано 45 968 758, 67 дол. США., в підтвердження чого надані меморіальні ордери та випискою по особовим рахункам за період з 15.07.2011р. по 15.12.2015р. (Том ІІ, а.с. 70-83, 95-118).

ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» погашено тіло кредиту в сумі 9 194 821, 35 грн., що не спростовується сторонами. Заборгованість за кредитною лінією (тілом кредиту) за твердженням позивача складає 36 773 937, 32 дол. США.

За пояснень сторін та третіх осіб зазначається, що загальна сума боргу за кредитом згідно договору № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. з врахуванням часткового погашення кредиту складає 31 170 960 дол. США, тобто різниця в розрахунках сторін щодо суми наданого кредиту складає 5 602 977, 32 дол. США.

Відповідно до даних розрахунків позивача, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог заборгованість ОСОБА_5 акціонерного товариства «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» за кредитною лінією № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. складає 44 767 042, 48 дол. США та 45 773 758, 97 грн., з яких: за кредитною лінією (тілом кредиту) - 36 773 937, 32 дол. США, відсотків за користування кредитною лінією що нараховані за період з 15.07.2014р. по 17.05.2016р. (з розрахунку у відповідності до п.1.3.6 кредитного договору (12% річних) у розмірі 7 993 105, 16 дол. США.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15 802 012,75 грн.; пені за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією 29 971 746, 22 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2016р. по справі № 916/4693/15 (ОСОБА_2 VII, а.с.106-130), стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» на користь Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» 36 773 937, 32 дол. США заборгованості за тілом кредиту, що у гривневому еквіваленті на день прийняття рішення становить 951 613 775 грн., 5 578 283,28 дол. США процентів за користування кредитом з 15.07.2014р. по 02.11.2015р., що станом на день прийняття рішення становить 144 350 908,88 грн.; пеню за прострочення сплати процентів та кредиту у розмірі 20 000 000 грн. за невиконання зобовязань за договором про відкриття № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р., у задоволенні зустрічного позову про внесення змін до вказаного договору відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. зупинено апеляційне проведення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 акціонерного товариства «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2016р. по справі № 916/4693/15 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної справи ТОВ «ОСОБА_7 Бізнесом» на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. у цій справі про призначення судової економічної експертизи фінансово-кредитних операцій. Рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. законної сили не набрало. Розгляд справи продовжується, що свідчить про спір між ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» та Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК» щодо визначення розміру кредитної заборгованості за договором № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р.

Відповідачем та третьою особою не спростовано факту неналежного виконання прийнятих на себе зобовязань за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р.

За положеннями п. 8.3 Договору про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р., у редакції договору про внесення змін № 6 від 26.04.2013р., передбачено право Банку в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором.

Положеннями п. 8.4 Договору погоджено, що цьому у разі ОСОБА_6 зобовязаний в письмовій формі повідомити про це Позичальника, із зазначенням у відповідній вимозі повної суми заборгованості.

23.06.2015р. Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК» надіслано ОСОБА_5 акціонерному товариству «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» повідомлення-вимогу № 5828/5/28-2 (ОСОБА_2 VII, а.с. 138-140) та розрахунок заборгованості (Том II, а.с. 119-126, 127) про дострокове повернення повної суми заборгованості за цим договором відповідно до порядку, визначеному п. 8.3 Договору.

Ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України).

Згідно із п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, у звязку з допущеними ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» простроченнями у сплаті кредитних платежів, Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК» було реалізовано право на дострокове повернення повної суми заборгованості за цим договором шляхом надсилання повідомлень позичальнику.

З метою забезпечення зобовязань, прийнятих на себе ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» як позичальником за умовами договору про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44ЮО від 15.07.2011р., 21.06.2012р. було укладено 11 іпотечних договорів між ТОВ «БЛЕК СІ ОСОБА_4», що далі перейменоване у ТОВ «БІЗНЕС-ПАРТНЕР-ГРУП», (ОСОБА_2 І, а.с. 111-245, Том ІІ, а.с. 1-26), що є майновим поручителем ОСОБА_5 акціонерного товариства «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» та ПАТ «ОСОБА_6 Сбербанку Росіі» (ОСОБА_2 І, а.с. 111-117):

Договором номер державної реєстрації № 1381 від 21.06.2012р., передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 1 829,3 кв. м., за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 33-Б (ОСОБА_2 І, а.с. 111-126);

Договором від 21.06.2012р. (номер державної реєстрації договору 1383), передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові приміщення першого, другого, третього та четвертого поверхів загальною площею 1 059, 8 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43;

Договором від 27 квітня 2013 року (номер державної реєстрації договору 1405 передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові приміщення підвалу, першого, другого, третього та четвертого поверхів, загальною площею 2 277, 9 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 88/1;

Договором від 27 квітня 2013 року (номер державної реєстрації договору 1407), передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові приміщення підвалу, першого та другого поверхів, загальною площею 3 599, 4 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 88/1;

Договором від 27 квітня 2013 року (номер державної реєстрації договору 1409), передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 741, 2 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 101;

Договором від 29 квітня 2013 року (номер державної реєстрації договору 1446), передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлову будівлю торгового центру «Мега-маркет», що в цілому складається з будівлі літ «А», загальною площею 3 044, 2 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, (вулиця Воровського), будинок 105;

Договором від 29 квітня 2013 року (номер державної реєстрації договору 1448), передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові будівлі, що в цілому складається з будівлі літ. «А», літ. «Б», загальною площею 582, 1 кв.м., основною площею 356,9 кв. м. за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Азарова Віце-адмірала, будинок 1;

Договором від 29 квітня 2013 року (номер державної реєстрації договору 1450), передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежитлові приміщення першого поверху, що в цілому складаються з приміщень літ. А, загальною площею 516,2 кв.м., основною площею 334, 7 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, (вулиця Чижикова), будинок 64;

Договору від 15 липня 2011 року (номер державної реєстрації договору 2236) передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежилі приміщення торговельного комплексу, які складаються з нежитлової будівлі літ. «А» (II черга), загальною площею 5 281, 7 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 27;

Договором від 19 грудня 2011 року (номер державної реєстрації договору 4161) передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 4 494, 6 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 25;

Договором від 19 грудня 2011 року (номер державної реєстрації договору 4169) передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «СБЕРБАНК» (Іпотекодержатель) нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 5 806, 7 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, будинок 25.

Як вбачається з даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19.01.2016р. № 51772039 (ОСОБА_2 V, а.с.117-185) та від 20.10.2015р. (ОСОБА_2 XIV, а.с.74-124) спірні обєкти нерухомого майна перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ОСОБА_4», а права іпотекодержателя даного майна зареєстроване за Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК».

Відповідно до змісту ст. 2 вищезазначених договорів іпотеки, предметами іпотеки забезпечувались зобовязання Іпотекодавця, що випливають з основного договору та можуть виникнути у майбутньому за основним договором, зокрема, але не обмежуючись зобовязаннями, що полягають поверненні кредиту, сплаті процентів за користування кредитом, сплаті комісійної винагороди, зобовязань, що полягають у відшкодуванні збитків за основним договором, зобовязань по сплаті штрафних санкцій за основним договором.

З урахуванням положень п. 6.2 ст. 6 іпотечних договорів, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо в момент настання терміну (строку) виконання Боржником будь-якого із зобовязань, зазначених у статті 2 іпотечних договорів, воно (вони) не буде (будуть) виконане (виконані) належним чином. Відповідно до п. 6.3 ст. 6 іпотечних договорів Іпотекодержатель набуває право вимагати дострокового виконання зобовязань, зазначених у статті 2 іпотечних договорів, а якщо його вимога не буде задоволена в 30-денний строк звернути стягнення на предмет іпотеки у зазначених випадках.

15.07.2015р. Публічним акціонерним товариством «СБЕРБАНК» було надіслано на адресу іпотекодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ОСОБА_4» та основного боржника - ОСОБА_5 акціонерного товариства «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» 11 повідомлень-вимог датованих 14.07.2015р. (Том ІІ, а.с. 128-173), у яких зазначалось про невиконання ОСОБА_5 акціонерним товариством «Футбольний клуб «ЧОРНОМОРЕЦЬ» своїх зобовязань за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44ЮО від 15.07.2011р. щодо повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом і пені та вимагалось від іпотекодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕК СІ ОСОБА_4» протягом 30-денного строку усунути порушення умов кредитного договору погасити заборгованість.

У повідомленняхвимогах зазначено, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цих вимог, банк буде вимушений звернути стягнення на передане в іпотеку майно, з метою стягнення вищезазначеної суми заборгованості /частини суми заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, передане Банку в іпотеку, буде здійснено на власний розсуд Банком, одним із способів, передбачених законом, або вищезазначеним іпотечним договором, в тому числі шляхом подачі позову до суду або вчинення виконавчого напису нотаріуса. Копії поштових повідомлень про вручення свідчать про отримання зазначених повідомлень-вимог іпотекодавцем 27.07.2015р., що підтверджено останнім. Відповідей на вказані повідомлення не надано.

Відповідно до положень п. 6.4 статті 6 іпотечних договорів встановлено, що у разі настання випадків, передбачених п. 6.2-6.3 іпотечних договорів, Іпотекодержатель реалізує предмет іпотеки, на який звернено стягнення на підставі рішення суду, вчиненого виконавчого напису нотаріуса. Також у разі настання випадків, передбачених п. 6.2-6.3 іпотечних договорів, іпотекодержатель може звернути стягнення шляхом позасудового врегулювання між сторонами шляхом, передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, визначеному чинним законодавством України; права іпотекодержателя продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У підпункті 6.4.1 іпотечних договорів деталізовано, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність, Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця в письмовій формі у вигляді листа- повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність. До Іпотекодержателя переходить право власності на предмет іпотеки на 31-й календарний день з дати, яка підтверджує вручення Іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність (далі момент набуття права власності на предмет іпотеки) за умови, що до цього терміну Іпотекодержателю не буде повернуто (сплачено) заборгованість за усіма зобовязаннями, зазначеними у статті 2 іпотечних договорів, в повному обсязі на дату повернення (сплати) заборгованості. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, якого призначає Іпотекодержатель.

Таким чином, сторони узгодили порядок набуття права власності на іпотечне майно шляхом окремого повідомлення про набуття такого права.

Але матеріали справи не містять дотримання позивачем зазначеного порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сторонами питання про звернення стягнення на спірний предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та визнання права власності вирішено не було.

Доводи апеляційної скарги про неможливість рішення цього питання у позасудовому порядку не приймаються до уваги, оскільки саме позивачем не розпочато процедуру набуття права власності.

Приписи ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» не передбачають судового захисту щодо визнання права власності на предмет іпотеки, а регламентують порядок переходу і оформлення цього права у позасудовому порядку.

Вказані норми узгоджуються із положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до ст. 24 якого звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

За положеннями ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються крім іншого спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

У ч. 1 ст. 26 вказаного Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження серед яких передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз вищезазначених статей свідчить, що письмова вимога про усунення порушень має відповідати положенням статті 35 Закону «Про іпотеку», тобто містити попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, а також спосіб, у який таке звернення має відбуватися.

У даному конкретному випадку відсутня вимога позивача, у якій зазначається такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, як оформлення права власності на іпотечне майно шляхом позасудової процедури.

Судом першої інстанції правомірно зроблено висновок на підставі положень ст.ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення вимог кредитора на виконання забезпечених іпотекою зобовязань шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому визначальним є факт згоди чи відсутності згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності іпотекоджержателю на предмет іпотеки, звернення банку до державного реєстратора для державної реєстрації права власності.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.03.2016р. у справі № 6-1851цс15, від 14.09.2016 у справі № 6-1219цс16 та від 26.10.2016 у справі № 6-1625цс16, від 21.09.2016 у справі № 6-1685цс16, у яких скасовано рішення судів щодо звернення стягнення на майно шляхом визнання прав власності на предмет іпотеки.

Виконуючи вказівки постанови Вищого господарського суду України від 07.11.2016р., вказівки якої є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи відповідно до вимог ст. 111-12 ГПК України, судом першої інстанції встановлено, що Публічним акціонерним банком «СБЕРБАНК» не було реалізовано позасудового способу звернення стягнення на предмети іпотеки та банк не звертався до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги відносно порушення судом норм процесуального права, а саме невиконання вказівок суду касаційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги відносно наявності арештів на предмети іпотеки, що на його думку перешкоджало здійсненню державної реєстрації відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються до уваги, оскільки позивачем взагалі не розпочато процедуру набуття права власності у позасудовому порядку на підставі норм Закону України «Про іпотеку» шляхом повідомлення власника про набуття права власності на 31 день після отримання цього повідомлення.

Матеріалами справи підтверджено наявність арештів, накладених на іпотечне майно, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 20.10.2015р. (ОСОБА_2 XIV, а.с. 74-124), ухвали Приморського районного суду у справах від 24.03.2016р., 26.02.2016р., (ОСОБА_2 XIV, а.с. 60-73) про накладення арештів на обєкти за клопотанням слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП у рамках досудового розслідування в рамках кримінального провадження на підставі заяви ПАТ «ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії» про відчуження невстановленими особами заставленого майна, яким це майно ввірене.

Але зазначені арешти не впливають на початок здійснення процедури повідомлення власника про набуття права власності на іпотечне майно за умовами іпотечних договорів та закону України «Про іпотеку».

Крім того відсутність звернення банку до державного реєстратора для реєстрації права власності та відповідно прийняття державним реєстратором рішення з вказівкою вичерпного переліку підстав, як це передбачено ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для наявності/відсутності підстав для такої реєстрації (крім арешту) свідчить про невикористання банком наданого йому права набуття права власності на предмет іпотеки в досудовому порядку.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду Цивільний кодекс України передбачає лише у ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша ст. 328 ЦК України).

Ст. 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі № 6-1851цс15, №6-318цс15 від 24.06.2015р., №6-244цс14 від 18.02.2105р., яка за змістом ст. 111-28 ГПК України має враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права).

Судова колегія вважає, що позивачем повинно було довести намір на набуття права власності у позасудовому порядку за договорами іпотеки, але це ним зроблено не було.

Судова колегія враховує також і ти обставини, що метою звернення стягнення на іпотечне майно є погашення заборгованості за кредитними договорами за рахунок іпотечного майна.

З матеріалів справи вбачається, що Ухвалою підготовчого засідання суду від 01.08.2016р. порушено провадження у справі № 916/1950/16 (ОСОБА_2 ХІІІ, а.с. 72-83) за заявою боржника ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» про визнання банкрутом; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» строком на 115 календарних днів до 23.11.2016р.; розпорядником майна боржника ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8 Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.08.2016р. (ОСОБА_2 ХІІІ, а.с. 102) прийнято заяву ПАТ «СБЕРБАНК» про визнання вимог до ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» в сумі 1 187 617 023, 19 грн. до розгляду. Згідно повідомлення розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_8 № 02-01/916/1950/16-149 від 15.09.2016р. (ОСОБА_2 ХІV, а.с. 31-32) грошові вимоги ПАТ «СБЕРБАНК» до ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» визнаються в розмірі 187 617 023, 19 грн. та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги забезпечені заставою майна боржника. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2016р. (ОСОБА_2 ХІІІ, а.с. 106-107) провадження у справі № 916/1950/16 про банкрутство ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на ухвалу господарського Одеського апеляційного господарського суду від 25.10.2016р. Таким чином, ПАТ «СБЕРБАНК» як забезпечений кредитор використав своє право на подання заяви про визнання його вимог надане ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, позивач не позбавлений можливості отримати грошеве задоволення за обов'язками відповідача у справі про банкрутство, оскільки вимоги позивача визнані арбітражним керуючим в розмірі 1 187 617 023, 19 грн. та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо як вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

Доводи апеляційної скарги відносно порушень норм процесуального права, а саме , що судом не розглянуто заяву про відвід судді по справі, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються протоколами судових засідань, у яких відсутня інформація про відвід судді до початку розгляду справи. Зауважень на протокол позивач не надав, а тому такі доводи є безпідставними (ОСОБА_2 XV, а.с. 3; ОСОБА_2 XVІ, а.с. 156). З матеріалів справи вбачається наявність заяви про відвід судді, що надана після оголошення судового рішення з відміткою про її отримання після оголошення рішення (ОСОБА_2 XVІ, а.с. 197).

Відповідно до ст. 20 ГПК України відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Підставою для відводу зазначено сумнів сторони в неупередженості судді, що слухає справу. Оскільки на законодавчому рівні не передбачено порядку вирішення заяви про відвід судді після оголошення рішення суду, тому що закон визначає можливість заявляти відвід до початку та після початку вирішення спору, така заява не має процесуальних наслідків.

Ти обставини, що суддею відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у колегіальному складі, не є порушенням норм процесуального права, оскільки складність справи оцінюється суддею у кожному конкретному випадку. Тому такі доводи не є підставою для скасування судового рішення.

Відносно строків розгляду справи судова колегія зауважує, що судом за клопотанням позивача неодноразово відкладались судові засідання, справа розглянута судом протягом 2 місяців: (справа прийнята суддею Грабован Л.І. 20 грудня 2016 р., рішення прийняте 28 лютого 2017 року). Зазначене вказує на дотримання судом першої інстанції розумних строків розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність даних про незалежну оцінку майна не приймаються до уваги, оскільки апелянтом додано до апеляційної скарги звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості, який залучений до матеріалів справи. Крім того, зазначені документи не спростовують основного висновку суду першої інстанції про неможливість визнання права власності у судовому порядку внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у звязку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 28 лютого 2017 року по справі № 916/5073/15 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови підписано 26.05.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя А.І. Ярош