КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2017 р. Справа№ 911/5309/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

позивача: Рацун О.В. за довіреністю від 30.12.2016;

відповідача : Печерний І.Л. за довіреністю №6-49 від 10.01.2017;

третьої особи 1: не з'явився;

третьої особи 2: не з'явився;

прокурор: Ющенко М.А. за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Першого заступника прокурора Київської області та Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2016

у справі № 911/5309/14 (головуючий суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс"

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 1. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та 2. Києво-Святошинська Об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

за участю прокуратури Київської області

про стягнення 73 791 870, 56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" у грудні 2014 року заявлений позов про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" 73 791 870,56 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 58 993 812,43 грн., інфляційні втрати в сумі 11 470 301,63 грн. та 3 327 756,50 грн. 3% річних. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на порушення відповідачем умов укладеного між ними договору про закупівлю товару за державні кошти від 17.09.12 №т15-124/ в частині оплати за поставлений товар. При цьому позивач, посилався на приписи статей 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу та статей 193, 218 Господарського кодексу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.01.2015 у справі №911/5309/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.10.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 та рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2015 скасовано; справу №911/5309/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області в іншому складі суду.

В процесі нового розгляду справи позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій він просив стягнути з відповідача 58 993 812,43 грн. основного боргу, як заявлено у позові, та донараховані річні та інфляційні за фактичний період прострочення по день розгляду спору, а саме: 52 100 719,75 грн. інфляційних та 6 295 226,08 грн. 3% річних.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Київської області від 06.09.2016 у справі №911/5309/14 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" - 58 993 812,43 грн. основного боргу, 6 295 226,08 грн. 3 % річних, 52 100 719,75 грн. інфляційних втрат та 73 080 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" звернулось із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки висновками судової експертизи у даній справі не надано відповідей на частину питань, які ставились перед експертами; реальне фінансування відповідача, з незалежних від нього причин, було неповним та недостатнім, отже відсутня його вина у несвоєчасному виконанні умов договору, а тому застосування санкцій є безпідставним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Коршун Н.М., Ткаченка Б.О.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 14.11.2016.

Також не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Перший заступник прокурора Київської області звернувся із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Також просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідач не міг укладати договір №т15-124/ від 17.09.2012, через те, що відповідні дії щодо укладення договорів та подальші розрахунки за ними міг проводити виключно в межах витрат, передбачених погодженими та затвердженими НАК "Нафтогаз України" фінансовими планами на 2012-2014 роки, які не були затверджені; Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000259 від 10.04.2014 за фактами розкрадання державних коштів службовими особами ПАТ "Укртрансгаз" шляхом закупівлі товарів за завищеними цінами; матеріалами справи не підтверджується фактична поставка товару, а за даними Міністерства доходів і зборів України товар на митну територію України не надходив; судом не перевірено повноважень представника відповідача на підписання договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 14.11.2016, відстрочено сплату судового збору до 14.11.2016..

25.10.2016 Перший заступник прокурора Київської області подав письмові пояснення, у яких навів додаткові обґрунтування доводів апеляційної скарги.

09.11.2016 позивач подав заперечення на апеляційну скаргу відповідача, у яких заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

09.11.2016 позивач подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, у яких заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

14.11.2016 відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Києво-Святошинську Об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та інтереси держави, зокрема можуть бути зменшені податкові надходження до Державного бюджету України.

14.11.2016 відповідач подав клопотання про призначення у справі комплексної економічної та товарознавчої експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 залучено до участі у справі третьою особою Києво-Святошинську Об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, відкладено розгляд справи на 05.12.2016.

05.12.2016 прокурор подав клопотання про витребування доказів від позивача, відповідача, третьої особи 2 та Державної фіскальної служби України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 задоволено клопотання прокурора, витребувані додаткові докази, відкладено розгляд справи на 19.12.2016, також за клопотанням сторін продовжено строк вирішення спору.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.12.2016 р., у зв'язку із припиненням повноважень судді Коршун Н.М., сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 911/5309/14 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Алданової С.О., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2016 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

19.12.2016 від позивача на виконання ухвали суду від 05.12.2016 надійшли додаткові докази щодо обліку товарів та розрахунків за договором..

19.12.2016 від відповідача на виконання ухвали суду від 05.12.2016 надійшли додаткові докази щодо обліку товарів та розрахунків за договором.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2016 розгляд справи відкладено на 30.01.2017.

26.12.2016 від Державної фіскальної служби України надійшов лист про відсутність запитуваної інформації.

04.01.2017 від Державної фіскальної служби України надійшов лист про відсутність запитуваної інформації.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.01.2017 р., у зв'язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/5309/14 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Алданової С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

30.01.2017 від відповідача надійшло клопотання про витребування у прокуратури Київської області інформації щодо стану досудового розслідування кримінального провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 відкладено розгляд справи на 06.03.2017, витребувані докази від прокуратури та третьої особи 2.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017 р., у зв'язку із перебуванням суддів Алданової С.О. та Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 911/5309/14 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Агрикової О.В., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

06.03.2017 третя особа - Києво-Святошинська ОДПІ подала лист щодо надання інформації по справі.

06.03.2017 прокурор подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи на стороні позивача - ТОВ "Трейд груп стиль".

06.03.2017 прокурор подав клопотання про направлення судового доручення до компетентного суду Об'єднаних Арабських Еміратів про отримання доказів від іноземного суб'єкта господарювання.

06.03.2017 прокурор подав письмові пояснення щодо кримінального провадження.

06.03.2017 прокурор подав клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

06.03.2017 прокурор подав додаткові пояснення з доданими матеріалами тендерної документації.

06.03.2017 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

06.03.2017 позивач подав клопотання про витребування у ПАТ "Укртрансгаз" та прокуратури Київської області тендерної документації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 розгляд справи відкладено на 10.04.2017.

10.04.2017 прокурор подав клопотання про долучення додаткових доказів.

10.04.2017 прокурор подав уточнення до клопотання про направлення судового доручення.

10.04.2017 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі та направлення матеріалів справи до органу досудового слідства.

10.04.2017 позивач подав заперечення на клопотання прокурора про залучення третьої особи.

10.04.2017 позивач подав заперечення на клопотання прокурора про надання судового доручення.

У судовому засіданні 10.04.2017 представником відповідача подано заяву про відвід колегії суддів Київського апеляційного господарського суду по справі №911/5309/14, яке мотивоване тим, що судом необґрунтовано відхилено клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 відхилено заяву представника Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про відвід колегії суддів у справі № 911/5309/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 клопотання відповідача про призначення судової експертизи - залишено без задоволення, клопотання прокурора про направлення судового доручення - залишено без задоволення, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі - залишено без задоволення, клопотання прокурора про залучення третьої особи - залишено без задоволення, клопотання прокурора про долучення доказів - задоволено, також відкладено розгляд справи на 24.04.2017.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.04.2017 р., у зв'язку із перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 911/5309/14 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

24.04.2017 від відповідача надійшло клопотання про призначення комплексної економічної та товарознавчої експертизи.

24.04.2017 від відповідача надійшло клопотання про направлення матеріалів справи до органу досудового розслідування та зупинення провадження у справі.

24.04.2017 від відповідача надійшла заява про відвід колегії суддів, яка мотивована тим, що судом необґрунтовано відхилено клопотання про призначення у справі судової експертизи.

24.04.2017 позивач подав заперечення на доводи прокуратури Київської області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 відхилено заяву про відвід колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 відкладено розгляд справи на 15.05.2017.

15.05.2017 прокурор подав клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

15.05.2017 відповідач подав письмові пояснення щодо обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 відкладено розгляд справи на 22.05.2017.

22.05.2017 відповідачем подані письмові пояснення, у яких він вказує, що позивач не виконав своїх зобов'язань за договором щодо поставки товару.

Треті особи явку представників у судове засідання не забезпечили, не повідомивши про причини, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляд справи. Неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляд апеляційних скарг.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти клопотань про зупинення провадження у справі та призначення експертизи, також заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання про призначення судової експертизи, направлення матеріалів справи до органу досудового розслідування та зупинення провадження у справі, також підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Клопотання відповідача про призначення комплексної економічної та товарознавчої експертизи відхилено судом, оскільки у матеріалах справи наявний висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а колегією суддів у даній справі не встановлено інших питань, для роз'яснення яких необхідні спеціальні знання.

Клопотання відповідача про направлення матеріалів справи до органу досудового розслідування та зупинення провадження у справі відхилено судом, оскільки зупинення провадження у справі та надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів є способом добування доказів у справі, що розглядається, наслідком якого є порушення рівності перед законом і судом (ст.4-2 ГПК України); змагальності (ст. 4-3 ГПК України); обов'язку доказування і подання доказів (ст. 33 ГПК України).

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У 2012 році Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (правонаступником якої є відповідач - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз") особі філії "ВРТП "Укргазенергосервіс", як замовником, було оголошено процедуру закупівлі технологічного обладнання: вузлів до турбін (запасних частин до газоперекачувальних агрегатів типів ГТК-10І та ГТК-025І.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Турболінкс" надав замовнику цих торгів всі документи, які передбачались Додатком №ІІ до Документації конкурсних торгів Предмету закупівлі "Кваліфікаційні критерії та інші вимоги до учасників торгів", що підтверджується Реєстром документів ТОВ "Турболінкс", який міститься в Тендерній документації та наявний у матеріалах справи.

За результатами проведеної процедури закупівлі ТОВ "Турболінкс" було оголошено переможцем конкурсу і з ним укладено Договір про закупівлю товару за державні кошти від 17.09.2012 №т15-124/.

Процедура закупівлі та її результати у встановленому законом порядку не оспорювались.

Так, відповідно до Договору про закупівлю товару за державні кошти №т15-124/ від 17.09.2012 року (далі - Договір), як підписаний з однієї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Турболінкс", як постачальником, в особі директора ОСОБА_5, що діяла на підставі Статуту товариства, а з другої сторони - Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", як покупцем, в особі заступника директора з капітального будівництва та матеріально-технічного забезпечення філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укртрансенергосервіс" ОСОБА_6, що діяв на підставі довіреності від 20.03.12 №278, постачальник зобов'язався з моменту підписання цього договору до 31.12.2012 року поставити і передати покупцю товари (вузли до турбін, код згідно ДК 016-97-29.11.3 (запасні частини до газоперекачувальних агрегатів типів ГТК-10І, ГТК-25І), зазначені в специфікації (додаток № 1), яка є невід'ємною частиною даного договору, а покупець - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, номенклатура (асортимент) товару, технічні вимоги і якісні характеристики товару, кількість та ціна за одиницю товару обумовлюються у підписаній сторонами специфікації.

Згідно з п. 1.3 Договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків покупця. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про здійснення державних закупівель", сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору, при цьому покупець має право вимагати від позивача документального підтвердження наявності обставин, які передбачають внесення змін до договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна договору становить 105 800 641,49 грн. (в т.ч. ПДВ 17 633 440, 25 грн.).

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 3.3 Договору ціна за одиницю товару зазначена в специфікації.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем фактичної поставленої партії товарів після пред'явлення постачальником рахунку на оплату товару (далі - рахунок) протягом 45 календарних днів після дати поставки кожної партії товару за видатковою накладною. На вимогу постачальника, покупець може здійснити попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі не більше 30 відсотків від суми цього договору. Датою поставки товару (його партії), а також моментом переходу права власності та ризиків на товар - є дата передачі товару постачальником уповноваженій особі покупця. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень.

Відповідно до п. 4.2 Договору до рахунка на кожну партію товару додаються: видаткова та товарно-транспортна (форма № 1ТН) накладні на поставлений товар, виходячи з цін даного договору; оригінал паспорту (сертифікату якості або іншого документу, який підтверджує якість та відповідність товару) виробника; податкова накладна відповідно до положень чинного податкового законодавства України; монтажна та експлуатаційна документація українською або російською мовою.

Згідно з п. 5.1 Договору термін поставки товарів: партіями в період зазначений в пункті 1.1 розділу І цього договору, але не пізніше 30 календарних днів після надання покупцем письмової рознарядки на передачу кожної окремої партії товарів, в якій зазначається: найменування, кількість товару та адреса місця доставки товару (надалі - рознарядка).

Пунктом 5.2 Договору передбачено місце поставки товарів: на базисних умовах DDP (м. Боярка, вул. Маяковського, 49, центральний склад ВРТП "Укргазенергосервіс"). Правила тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року.

Відповідно до п. 6.1.1 Договору покупець зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Згідно з п. 6.2.3 Договору покупець має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Пунктом 6.4.1 Договору передбачено, що постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Згідно з п. 7.2.5 Договору у випадку прострочення покупцем грошового зобов'язання за даним договором, покупець на вимогу постачальника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2012 року, а частині гарантійних зобов'язань та розрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 11.4 Договору всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Специфікацією, що є додатком № 1 до Договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-124/ від 17.09.2012 року, сторони визначили найменування, номер креслення, одиницю виміру, кількість, ціну та загальну суму товару, яка становить 105 800 641,49 грн.

Відповідачем згідно п. 5.1 Договору було надано позивачу рознарядку № 2393/15 від 29.11.2012 року та рознарядку № 2502/15 від 13.12.2012 року на поставку товару, передбаченого договором та специфікацією, а також, відповідно до п. 4.1 Договору та листа позивача, здійснено попередню оплату (авансовий платіж) у розмірі 31 740 192,45 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Договору позивач по товарно-транспортних накладних № 010698 від 03.12.2012 року на суму 15 741 850,00 грн., № 010699 від 03.12.2012 року на суму 23 211 859,99 грн., № 010700 від 18.12.2012 року на суму 39 450 051,00 грн., № 010701 від 18.12.2012 року на суму 27 396 880,50 грн. та по накладних № 1 від 04.12.2012 року на суму 38 953709,99 грн., № 2 від 19.12.2012 року на суму 66 846 931,50 грн. поставив відповідачу товар на загальну суму 105 800 641,49 грн., а відповідач, на підставі довіреностей № 276 від 04.12.2012 року та № 304 від 19.12.2012 року, вказаний товар отримав. Довіреності оформлені у відповідності до положень Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99, яка була чинна на час видачі довіреностей.

Крім цього, одержання відповідачем товару по Договору підтверджується актами приймання продукції по кількості та якості від 04.12.2012 та від 19.12.2012.

У вказаних актах зазначено, що на підставі Договору про постачання продукції №т15-124/ від 17.09.2012 з ТОВ "Турболінкс" на складі ВРТП "Укргазенергосервіс" проведено вхідний контроль запасних частин до агрегатів ГТК-10І та ГТК-25І, в результаті огляду запасних частин та вивчення супроводжуючих документів встановлено: 1.наявних дефектів не виявлено; 2. кількість запасних частин відповідає Договору; 3. сертифікати якості додаються; продукція розміщена на території складу ВРТП "Укргазенергосервіс".

Вказані акти складені та підписані комісією з працівників відповідача в складі: ОСОБА_7 начальник відділу комплектації, ОСОБА_8 заступник начальника відділу комплектації, ОСОБА_9 головний технолог, ОСОБА_10 начальник сектору технологічного забезпечення ремонту ГПА, ОСОБА_11 провідний інженер відділу головного технолога, ОСОБА_12 заступник начальника виробничого відділу, ОСОБА_13 провідний інженер виробничого відділу, ОСОБА_14 головний метролог, ОСОБА_15 завідуюча складом №2, а також представника ТОВ "Турболінкс" ОСОБА_18 . Акти погоджені головним інженером ВРТП "Укргазенергосервіс" ОСОБА_16 та затверджені заступником директора ВРТП "Укргазенергосервіс" ОСОБА_6

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 1 від 04.12.2012 року на суму 27 267 596,99 грн. та рахунок № 2 від 19.12.2012 року на суму 46 792 852,05 грн. для оплати поставленого товару (за виключенням здійсненої відповідачем попередньої оплати).

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за поставлений товар за вищезазначеними накладними та рахунками розрахувався частково, а саме на суму 46 806 829,06 грн., включаючи суму попередньої оплати, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками, довідкою Публічного акціонерного товариства "Південком Банк "Комерційний банк" № 14/04 від 05.01.2015 року, та платіжними дорученнями, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 58 993 812,43 грн.

У зв'язку із викладеними обставинами позивач просив суд стягнути з відповідача 58 993 812,43 грн. суми основного боргу, а також за прострочення виконання грошового зобов'язання нарахував 52 100 719,75 грн. інфляційних та 6 295 226,08 грн. 3% річних.

Задовольняючи позовні вимоги Господарський суд Київської області прийшов до висновку щодо їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору про закупівлю товару за державні кошти від 17.09.2012 №т15-124/, який за правовою природою є договором поставки.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доводи скаржників про те, що заступник директора з капітального будівництва та матеріально-технічного забезпечення філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укртрансенергосервіс" ОСОБА_17 не мав повноважень на підписання Договору від імені позивача, відхиляються колегією суддів, оскільки повноваження ОСОБА_17 підтверджуються довіреністю від 20.03.12 №278.

Крім цього, відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як зазначено вище, відповідачем здійснювались розрахунки за Договором, зокрема було сплачено аванс та проведена часткова оплата у 2013 році, що також свідчить про схвалення відповідачем даного правочину.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином, а тому, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Статтею 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень ст. 530 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у відповідності з приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, посилався на те, що він при здійсненні своєї фінансово-господарської діяльності, в тому числі при виконанні Договору, повинен використовувати кошти в порядку встановленому чинним законодавством, статутом та у відповідності до затверджених НАК "Нафтогаз України" фінансових планів. Разом з тим, за твердженням відповідача його фінансові плани на 2013-2014 роки з незалежних від нього обставин до цього часу не затверджені, хоча відповідач вжив всіх необхідних та обов'язкових для цього дій з дотриманням вимог законодавства, а тому до моменту погодження його фінансового плану на 2013-2014 роки відповідач позбавлений можливості здійснення у 2013-2014 роках фінансування оплати товару, отриманого по Договору про закупівлю товару № т15-124/ від 17.09.2012, у зв'язку з чим його зобов'язання по оплаті отриманого товару не є простроченим.

Колегія суддів вважає зазначені посилання на "Порядок складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів державних підприємств, акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, та їх дочірніх підприємств", затверджений наказом Міністерства економіки України від 21.06.2005 року № 173, безпідставними, оскільки фінансове планування здійснюється на майбутнє, тобто до моменту укладення Договору, або відповідної поставки за ним, проте, незважаючи на це, відповідач підписав Договір та отримав товар за ним.

При цьому, будь-яких доказів звернення відповідача до НАК "Нафтогаз України" із фінансовим планом підприємства, а також вжиття інших дій щодо фінансування оплати товару, отриманого по Договору про закупівлю товару №т15-124/ від 17.09.2012 року, суду ні в першій, ні в апеляційній інстанції не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 ГК України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи досліджені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Договір був укладений між позивачем та відповідачем, а посилання відповідача на відсутність погоджених НАК "Нафтогаз України" фінансових планів не звільняє його від виконання зобов'язань щодо оплати вартості поставленого товару.

Також, колегія суддів звертає увагу на п. 1.3 Договору, згідно якого обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача. Про таке зменшення та у разі зміни істотних умов договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про здійснення державних закупівель", сторони укладають додаткову угоду (додаткові угоди) до цього договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна договору (сума, визначена в договорі) може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з пп. 6.2.3 п. 6.2 Договору відповідач має право зменшити обсяг закупівлі товарів та загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Пунктом 11.4 Договору передбачено, що всі зміни і доповнення до цього договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача.

Таким чином, Договором про закупівлю товару за державні кошти була передбачена можливість зменшення загальної вартості цього договору залежно від реального фінансування видатків відповідача шляхом укладення додаткової угоди.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до позивача з пропозиціями щодо внесення змін до договору, і жодної угоди про внесення змін до договору в частині зменшення обсягу закупівель, виходячи з реального фінансування видатків відповідача, сторонами не укладалося.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що позивачем згідно зазначених вище рознарядок відповідача, у відповідності до умов Договору, було здійснено за відповідними товарно-транспортними накладними та накладними поставку відповідачу визначеного Договором, Специфікацією та рознарядками товару, а відповідачем, у відповідності до пп. 6.1.2 Договору, на підставі належним чином оформлених довіреностей вказаний товар отримано.

Вказані документи відповідають умовам Договору та є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарських операцій у відповідності до норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, як вбачається з Висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5972/5973-15 від 19.07.2016 року, за наслідками проведення призначеної у справі судового експертизи встановлено, що документально підтверджується поставка товару за Договором на суму 88167201,24 грн. (без ПДВ), 105800641,49 грн. (з ПДВ), ринкова вартість спірного Товару на території України становить 88167138,20 грн. без ПДВ, встановити вартість Товару за межами України не можливо у зв'язку з ненаданням відповідачем достатніх вихідних даних. Вартість Товару за Договором відповідає ринковій вартості. Документально підтверджується заборгованість відповідача за Договором на суму 58993812,43 грн.

Також у актах приймання продукції по кількості та якості, складених комісією з працівників відповідача, зазначено, що запасні частини придатні до використання за призначенням та розміщені на території складу відповідача.

Враховуючи досліджені вище обставини, які підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем та відсутність доказів погашення даної заборгованості в повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 58 993 812,43 грн. основного боргу за Договором.

Доводи скаржників про те, що позивачем товар фактично не поставлявся, а також про те, що відповідач придбав товар за вказаним договором по завищеній ціні є необґрунтованими з огляду на встановлені вище обставини та з огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання на відсутність поставки товару та завищення ціни поставленого товару суперечать та виключають один одне. Крім того, вказані обставини не підтверджуються належними, достатніми та достовірними доказами.

Посилання відповідача та прокурора на довідку податкової, яка на їх думку свідчить про безтоварність поставки чи поставку не в повному обсязі товару, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на встановлені обставини поставки товару. При цьому, порушення сторін щодо відображення правочину у бухгалтерській чи податковій звітності є підставою для відповідальності щодо такого відображення, а не підставою для відмови у розрахунку між контрагентами. Крім того, у адміністративній справі № 810/170/16 дії Києво-Святошинської Об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області щодо видачі вказаної довідки визнані протиправними.

Крім цього, у матеріалах справи наявний договір поставки від 14.09.2012 №2012/14/09-1, відповідно до якого позивач придбав у ТОВ "Трейд Груп Стиль" товари (запасні частини до газоперекачувальних агрегатів типу ГТК-10І, ГТК-25І), і вказаний товар був предметом Договору про закупівлю товару за державні кошти № т15-124/ від 17.09.2012. Закупівля позивачем товару не у виробника, а у посередника, не порушило умови конкурсу та договору між сторонами, оскільки товар поставлявся у відповідності до специфікацій, що підтверджується актами прийняття товару по кількості та якості. Поставка товару також підтверджується листом виробника - компанії "MJB International LTD" від 28.03.2017, засвідчений переклад якого наявний у матеріалах справи.

Щодо доводів про неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, які оформлялись при перевезенні товару, що є предметом Договору, то це може бути підставою для відмови у здійсненні розрахунків із перевізником, та не може спростовувати факт поставки товарів, при наявності інших належним чином оформлених первинних документів.

Колегією суддів відхиляються посилання прокурора та відповідача на обставини розслідування у кримінальній справі № 0000259, оскільки відповідно до ст. 35 ГПК України для господарського суду є обов'язковим лише вирок суду в кримінальному провадженні і лише в певній частині, проте вироку суду у вказаній кримінальній справі не надано.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за отриманий товар, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов'язання, що згідно з заявою про збільшення позовних за фактичний період прострочення по день розгляду спору складає 52100719,75 грн. інфляційних та 6295226,08 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.2.5 Договору у випадку прострочення відповідачем грошового зобов'язання за даним договором, відповідач на вимогу позивача зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010)

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" також роз'яснено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що стягненню підлягають 3% річних та інфляційні в сумі, що перевищує заявлену у заяві про збільшення розміру позовних вимог, однак, оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог, стягненню підлягають 3% річних та інфляційні в заявленій позивачем сумі.

З урахуванням дослідженого вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача та стягнення на його користь з відповідача 58 993 812,43 грн. основного боргу, 6 295 226,08 грн. 3 % річних, 52 100 719,75 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи, які викладені скаржниками у апеляційних скаргах, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Київської області від 06.09.2016 у справі № 911/5309/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

При поданні апеляційної скарги прокурором було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, яке задоволено судом. В процесі розгляду апеляційної скарги прокурором не було надано доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Згідно зі ст. 49 ГПК України з Прокуратури Київської області підлягає стягненню до спеціального фонду Державного бюджету України 80388 грн. судового збору (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Першого заступника прокурора Київської області та Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Виробниче ремонтно-технічне підприємство "Укргазенергосервіс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2016 у справі № 911/5309/14 - без змін.

2. Стягнути з Прокуратури Київської області (01601, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2) до спеціального фонду Державного бюджету України (ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача 37993783, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 2001, код класифікації доходів бюджету 22030101) - 80388 грн. судового збору за подання апеляційної скарги Першого заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2016 у справі № 911/5309/14.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

4. Матеріали справи № 911/5309/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець