КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" травня 2017 р. Справа №910/2079/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017

у справі № 910/2079/17 (суддя Чинчин О.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд"

про визнання права власності на предмет лізингу та стягнення переплати у розмірі 10 754,26 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції"

про стягнення заборгованості в розмірі 363 555,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 у справі № 910/2079/17 у задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" про визнання права власності на предмет лізингу та стягнення переплати у розмірі 10 754,26 грн. відмовлено повністю; зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" задоволено повністю; підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" заборгованість у розмірі 261 529,07 грн., пеня у розмірі 35 597,94 грн., 3% річних у розмірі 5 912,67 грн., інфляційні у розмірі 24 144,17 грн., штраф у розмірі 36 371,25 грн. та судовий збір у розмірі 5 453,33 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" звернулось до Господарського суду міста Києва із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 у справі № 910/2079/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" про визнання права власності на предмет лізингу та стягнення переплати по лізинговим платежам 10 754,26 грн., а в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" про стягнення заборгованості за лізинговими платежами у сумі 261 529,07 грн., пені 35 597,94 грн., 3% річних 5 912,67 грн., штрафу 36 371,25 грн., інфляційних втрат 24 144,17 грн., відмовити.

В якості доказу сплати судового збору, скаржником надано платіжне доручення № 408 від 21.04.2017 про сплату судового збору на суму у розмірі 5 108,80 грн.

Однак, скаржником невірно визначено розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у справі № 910/2079/17, враховуючи викладене та наступне.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2.13, 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги). Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом розгляду у суді першої інстанції було два позови, а саме: первісний - про визнання права власності на легковий автомобіль "Hyundai" Accent, реєстраційний № АА3263КА, 2012 року випуску, № двигуна G4FACW525864, № кузова Z94CU41CBCR178696; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" переплату за договором фінансового лізингу № 2437/01/14-В від 17.01.2014 у сумі 10 754,26 грн. та зустрічний - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" заборгованості зі сплати лізингових платежів у розмірі 261 529,07 грн., пені в розмірі 35 597,94 грн., 3% річних у розмірі 5 912,67 грн., інфляційного збільшення суми у розмірі 24 144,17 грн., штрафу в розмірі 36 371,25 грн.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; апеляційної скарги на рішення суду - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні первісної позовної заяви до місцевого господарського суду, з урахуванням ст. 4 Закону України "Про судовий збір" складає 4 616,35 грн., а при поданні зустрічної позовної заяви - 5 453,33 грн., усього 10 069,68 грн.

Враховуючи положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір", скаржник повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 у справі № 910/2079/17 у розмірі 11 076,65 грн. (4 616,35+5 453,33=10 069,68*110%).

Аналогічна правова позиція стосовно сплати судового збору за подання апеляційної скарги у повному обсязі за первісний та зустрічний позови незалежно від того, у якій частині оскаржується рішення суду першої інстанції, викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 911/1106/16.

Виходячи з викладеного, платіжне доручення № 408 від 21.04.2017 не може вважатися документом, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звернути увагу на те, що згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Не приймати до розгляду та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр профілактичної дезінфекції" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 у справі № 910/2079/17 із доданими документами.

2. Справу № 910/2079/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич