ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа № 921/391/16-г/4

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

при секретарі Кришталь М.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства, №2/172 від 16.09.2016р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 25.08.2016р., суддя Бурда Н.М.

у справі № 921/391/16-г/4

за позовом: Теребовлянського районного споживчого товариства м. Теребовля

до відповідача: Теребовлянської міської ради, м. Теребовля

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 організації Спілка підприємців Теребовлянщини, м. Теребовля

про визнання недійсним рішення міської ради №213 від 25.02.2016р.

за участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_3 представник (довіреність №279 від 12.10.2015р.)

від відповідача не зявився

від третьої особи не зявився

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 25.08.2016р. в справі №921/391/16-г/4 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, просить рішення господарського суду Тернопільської області від 25.08.2016р. в справі №921/391/16-г/4 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, при цьому останній вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що позивач має Державний акт на право постійного користування землею серії 1-ТР №001696. Як, вказує апелянт, відмову в задоволенні позову, суд, беспідставно мотивував тим, що земельна ділянка, площею 0,6956 га є не сформованою, а тому на думку суду, Теребовлянська міська рада, як власник земельної ділянки, правомірно прийняла рішення від 25.02.2016 року № 213 «Про перевірку технічної документації, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Теребовлянського РайСТ». Однак, як вказує апелянт, такий висновок суду суперечить пункту 2 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким передбачено, що земельні ділянки, право власності на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вказав, що міською радою, при погодженні технічної документації позивача, встановлено факт відсутності технічної документації на земельну ділянку по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, яка б виготовлялась на виконання рішення №224 від 08.12.2000р., а також те, що акт на право постійного користування земельною ділянкою позивачу не видавався, а запис за №65 у Книзі реєстрації актів на право постійного користування земельною ділянкою відсутній. Крім того вважає , що в результаті прийняття оспорюваного рішення, жодних прав, свобод чи інтересів позивача не порушено, оскільки Теребовлянська міська рада, як власник землі, вправі замовити розробку технічної документації земельної ділянки, що не позбавляє Теребовлянське РайСТ законного права користування нею (земельною ділянкою).

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. арк. справи 216, 217).

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 25.08.2016 року по справі № 921/391/16-г/4 та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити з наступних підстав.

08 грудня 2000 року, на п'ятнадцятій сесії третього скликання Теребовлянської міської Ради народних депутатів, прийнято рішення за №224 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку", відповідно до якого вирішено:

1. Затвердити рішення виконавчого комітету міської ради №244 від 30 вересня 1997 року "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку".

2. Затвердити матеріали інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

3. Надати в постійне користування Теребовлянському РайСТ земельну ділянку, площею 0,6956 га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

4. Дати дозвіл Теребовлянському РайСТ на виготовлення державного акта на право постійного користування землею.

5. Теребовлянському РайСТ отриману в користування земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог Земельного кодексу України.

На підставі даного рішення Теребовлянської міської Ради народних депутатів, позивачу в даній справі - Теребовлянському районному споживчому товариству, видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року, котрий зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 .

Відповідно до Державного акту, позивачу надано в постійне користування земельну ділянку, площею 0,6956 га в межах, згідно з Планом зовнішніх меж землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, який є додатком до акту.

Станом на час розгляду справи, вказаний акт є чинним , не скасованим і не визнаний недійсним, доказів зворотного суду не подано.

З метою проведення державної реєстрації земельної ділянки , Теребовлянське РайСТ, відповідно до вимог ст. 55 ЗУ "Про землеустрій", звернулося до ліцензованої організації "Оцінювач" для виготовлення технічної документації з землеустрою, щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка і була виготовлена в січні 2016р.

У відповідь на звернення позивача, щодо погодження та підписання технічної документації з землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Теребовлянська міська рада листом за №70/2.18 від 02.02.2016р. повідомила, що всупереч вимогам чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, на кадастровому плані, наданому для підписання, заявником не відображено контурів обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Крім того, заявником зазначено неправдиву інформацію, щодо цільового призначення земельної ділянки: надана РайСТ земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі не надавалась, а виключно для обслуговування приміщень ринку та його функціонування. Також заявник надає в оренду підприємцям торгові місця на ринку за адресою м. Теребовля, вул. Паращука, 7, а обєкти торгівлі, що є відокремленими капітальними спорудами до ринку не належать. З огляду на викладене, міська рада вважає, що інформація, яка міститься в поданих Теребовлянським РайСТ документах не відповідає дійсності та потребує перевірки.

25.02.2016р. Теребовлянська міська рада, заслухавши інформацію голови Спілки підприємців Теребовлянщини ОСОБА_4, керуючись ст.ст.12, 122, 141 Земельного Кодексу України, ст. 55 ЗУ "Про землеустрій", ст. 24 ЗУ "Про державний земельний кадастр", прийняла рішення №213 "Про перевірку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Теребовлянського РайСТ" , п. 1 якого надала дозвіл Теребовлянській міській раді залучити незалежного субєкта підприємницької діяльності, який має відповідний сертифікат на проведення геодезичної зйомки та оформлення кадастрового плану земельної ділянки, загальною площею 0,6956 га (із відображенням торгових кіосків на даній земельній ділянці), яка знаходиться в постійному користуванні Теребовлянського РайСТ, згідно державного акту серія 1-ТР №001696 від 12.02.2001р. зареєстрованого за №55. Пунктом 2 вирішено оплату за виконані роботи здійснити а кошти Спілки підприємців Теребовлянщини.

Теребовлянське РайСТ, не погоджуючись із зазначеним рішенням Теребовлянської міської ради, оскаржило його в судовому порядку, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. При цьому, в обґрунтування позовних вимог посилається, зокрема, на те, що:

- вимога про зазначення в кадастровому плані, який буде виготовлено, кіосків , як малих архітектурних форм, є незаконною, оскільки дані споруди не є нерухомим майном, обєкти нерухомого майна позивача відображено у виготовленому ним кадастровому плані;

- невід'ємною частиною технічної документації із землеустрою є матріали геодезичної зйомки, яка також була надана відповідачу. Про факт наявності такої геодезичної зйомки підтверджується її використанням під час проведення земельно-технічної експертизи, призначеної господарським судом Тернопільської області в межах розгляду справи №921/1061/15-г/6;

- крім того, позивач, вважає дії Теребовлянської міської ради щодо покладення витрат за виконані роботи по виготовленню технічної документації на земельну ділянку, що перебуває в постійному користуванні Теребовлянської РайСТ, на Спілку підприємців Теребовлянщини, такими, що підпадають під дію Закону України "Про запобігання корупції", так як такі витрати повинні фінансуватись з місцевого бюджету.

У відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст. 26, 59, 74 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", постанови Пленуму Вищого господарського суду №10 від 24.10.2011р. (із наступними змінами та доповненнями), а також судової практики, що склалася, розгляд заявлених позивачем вимог, щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування, підвідомчі господарському суду, так як, реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами в цивільні та господарські правовідносини. Отже, в таких відносинах, держава або територіальні громади, є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, в тому числі з субєктами підприємницької діяльності. Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізується волевиявлення держави або територіальної громади, як учасника цивільно-правових відносин, із якими виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обовязки, не належать до правових актів управління, а спори, щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто, справи в них підвідомчі господарським судам.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 19 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, Законами України, актами Президента України, а також іншими нормативно-правовими актами. Рішення (акти) органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні відповідати переліченому законодавству.

Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить законодавству і порушує цивільні права та інтереси (ст.21 ЦК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Досліджуючи в процесі розгляду справи правомірність оспорюваного рішення та відповідність його нормам чинного законодавства, судом встановлено наступне:

- в силу приписів ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно, відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Порядок формування земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав, встановлено ст. 79-1 Земельного Кодексу України.

Так, відповідно до норм названої статті, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою, з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою, щодо відведення земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно, з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення до Державного земельного кадастру, передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою, щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

Також порядок формування земельних ділянок врегульовано, в тому числі і ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Так, відповідно до названої статті Закону, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

- особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

- власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

- органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Водночас, у відповідності до норм ст. 26 ЗУ "Про землеустрій" замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

За приписами ч.1 п. 34 ст. 26 Закону про місцеве самоврядування до повноважень міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарних засіданнях.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень міських, селищних, сільських рад, як органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин на їх території, належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 19 ЗУ "Про землеустрій" до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою віднесено:

а) організація і здійснення землеустрою;

б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності;

г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм;

ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Виходячи з вищенаведеного суд першої інстанції, дійшов висновку, що в зв'язку з прийняттям оскаржуваного акту, не було порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивача в справі. Відтак відмовив у задоволенні позову.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Рішеннями в господарських справах № 921/377/16-г/17 про визнання недійсним державного акту від 12.02.2001р., серії І-ТР № 001696 на право постійного користування землею (в позові Теребовлянської міської ради до Теребовлянського районного споживчого товариства відмовлено); № 921 /330/16-г/17 за позовом Теребовлянського районного споживчого товариства до Теребовлянської міської ради про визнання недійсним рішення (позов задоволено частково, визнано недійсним рішення Теребовлянської міської ради сьомої сесії сьомого скликання № 543 від 31.05.2016р. "Про скасування рішень сесії Теребовлянської міської ради від 08.12.2000р. № 224, від 30.09.1997р. № 244, від 31.03.2016 р. № 230, а саме: - п.1 рішення, згідно якого визнано таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 26,33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішення Теребовлянської міської ради третього скликання від 08.12.2000 року за №224 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні Теребовлянського РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку"; - п. З рішення, згідно якого скасовано рішення Теребовлянської міської ради від 31.03.2016 року № 230 "Про припинення права користування частиною земельної ділянки по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля за Теребовлянським районним споживчим товариством ), встановлено, що Державний акт від 12.02.2001р., серії І-ТР № 001696 на право постійного користування землею, виданий, відповідно до вимог діючого законодавства, не є сфальсифікованим, а Теребовлянське районне споживче товариство є належним землекористувачем даної земельної ділянки.

Таким чином, наявність у Теребовлянського районного споживчого товариства Державного акту на право постійного користування землею, відповідність якого вимогам чинного законодавства встановлена рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016р. у справі № 921/377/16-г/17, залишеного без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові зазначив, що земельна ділянка, площею 0,6956 га є не сформованою, а тому на думку суду, Теребовлянська міська рада, як власник земельної ділянки, правомірно прийняла рішення від 25.02.2016 року № 213 «Про перевірку технічної документації, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Теребовлянського РайСТ».

Однак, з таким висновком погодитись не можна, адже він суперечить пункту 2 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким передбачено, що земельні ділянки, право власності на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими, незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за заявою їх власників.

Отже, виходячи з вищенаведеного, рішення Теребовлянської міської ради №213 від 25.02.2016р. «Про перевірку технічної документації, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Теребовлянського РайСТ» порушує законні права та інтереси споживчого товариства.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства задоволити.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 25.08.2016р. в справі №921/391/16-г/4 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким позов Теребовлянського районного споживчого товариства до Теребовлянської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 організації Спілка підприємців Теребовлянщини про визнання недійсним рішення Теребовлянської міської ради №213 від 25.02.2016р. «Про перевірку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Теребовлянського РайСТ» - задоволити.

4. Визнати недійсним рішення четвертої сесії сьомого скликання Теребовлянської міської ради №213 від 25.02.2016р. «Про перевірку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Теребовлянського РайСТ».

5. Стягнути з Теребовлянської міської ради (код 04058456) на користь Теребовлянського районного споживчого товариства (код 01767330) 1378 грн. судового збору, за розгляд справи в суді першої інстанції.

6. Стягнути з Теребовлянської міської ради (код 04058456) на користь Теребовлянського районного споживчого товариства (код 01767330) 1515, 80 грн. судового збору, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

8. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 16.05.2017 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.