ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2017 р.Справа № 922/1265/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Самсоновій М.М.

розглянувши справу

за позовом Дочірнє підприємство "Житомирська механізована колона" приватного акціонерного товариства "Київсільелектро", м. Житомир
до акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 177 140,32 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1 за дов. № 01-16юр/4351 від 06.06.216 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалася

ВСТАНОВИВ:

Позивач, дочірнє підприємство "Житомирська механізована колона" публічного акціонерного товариства "Київсільелектро", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, акціонерної компанії "Харківобленерго", про стягнення 155 870,40 грн. основної заборгованості, 16 989,87 грн. інфляційних втрат, 4 280,05 грн. пені. Також позивач просить суд покласти на відповідача 2 657,10 грн. судових витрат.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду К 7162 (щодо виконання робіт з будівництва, реконструкції, модернізації, технічного переоснащення) від 18 травня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 квітня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1265/17 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 03 травня 2017 року. 19 квітня 2017 року, ухвалою суду, задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеконференції, доручено господарському Житомирської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 922/1265/17, призначеного на 03 травня 2017 року об 11:10 год., в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду Житомирської області. Ухвалою суду від 03 травня відкладено розгляд даної справи до 22 травня 2017 року. Судом долучено до матеріалів справи документи, які надійшли через канцелярію суду від позивача супровідним листом (вх. № 15178 від 13 травня 2017 року).

В призначене судове засідання 22 травня 2017 року з'явився представник відповідача, який проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову. Позивач свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 03 травня 2017 року та поданими до суду документами (арк. спр. 67-95).

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали. Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але позивач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Так, наявна в матеріалах справи ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

З матеріалів справи вбачається, що підприємство позивача змінило назву, без зміни організаційно правової форми, з дочірньої компанії "Житомирська механізована колона" публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" на дочірню компанію "Житомирська механізована колона" приватного акціонерного товариства "Київсільелектро"; крім того змінилася адреса позивача на: м. Житомир, проспект Незалежності,106-Б, дані факти підтверджуються наявним в матеріалах Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 04 травня 2017 року) та копією Статуту дочірнього підприємства "Житомирська механізована колона" приватного акціонерного товариства "Київсільелектро", затвердженого Загальними публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" 20 квітня 2017 року.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 травня 2015 року між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено договір підряду К 7162 (щодо виконання робіт з будівництва, реконструкції, модернізації, технічного переоснащення). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, підрядник зобов'язується власними силами зі своїх матеріалів виконати для останнього наступні роботи технічне переоснащення (шляхом модернізації) ПЛ 0,4 кВ "вул. Вятська" (інв. № 00623915/01) з улаштуванням розвантажувальної КТП з прокладанням КЛ к6 кВ від проектуємої КТП до місця зустрічі з КЛ 6 кВ ТП 226 - ТП 432, з заміною проводу та опор ПЛ 0,4 кВ по вул. Пестеля та вул. Вятська, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи. Кількісні характеристики виконнуваних за цих договором робіт визначаються договірною ціною (кошторис), яка є додатком 1 до цього договору. Власником результату виконаних робіт (об'єкта будівництва) є замовник. Обсяги закупівлі виконаних робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Ціна цього договору становить 1 275 787,00 грн., крім того ПДВ 20% - 255 157,40 грн. Загальна вартість договору 1 530 944,40 грн. Замовник сплачує підряднику аванс у розмірі 89,%, що складає 1 375 074,00 грн. від загальної вартості договору на виконання робіт, придбання (постачання) необхідних матеріальних цінностей. Замовник здійснює щомісяця проміжні платежі за виконані роботи та затрати на підставі довідки про виконані будівельні роботи та затрати форми КБ-3 з додаванням відповідних підтверджуючих документів, підписаних уповноваженими представниками сторін. Довідку при виконані будівельні роботи та затрати та відповідні підтверджуючи документи кожного місяця готує підрядник державною мовою і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше 25 числа звітного місяця. До довідки про виконані будівельні роботи та затрати та до відповідних підтверджуючих документів обов'язково додаються копії видаткових накладних на матеріали, обладнання, за якими вони були придбані підрядником, та розрахунки вартості машино-години машин та механізмів або договір їх оренди. Замовник протягом 5 календарних днів перевіряє відповідність виконаних робіт зазначеним у документах і підписує їх в частині фактично виконаних робіт. Застосування факсиміле на довідці про виконані будівельні роботи та затрати та на відповідних документів не допускається. Оплата виконаних робот та затрат здійснюється протягом 5-ти банківських днів після підписання довідки про виконані роботи та затрати, з частковим зарахуванням авансу від вартості виконаних робіт та затрат (п.п. 3.1, 4.1, 4.2, 4.3 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 31.12.2015 року). Строк (термін) виконання робіт передбачено календарним планом (графіком) виконання робіт. Підрядник зобов'язаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом (графіком) виконання робіт (додаток 2 до договору). Початок виконання робіт протягом 3 календарних днів, починаючи з дати отримання підрядником письмової заявки або авансу (у разі проведення авансового платежу). У разі ненадходження письмової заявки (або авансу) від замовника протягом строку дії договору замовник не несе будь-яких обов'язків за цим договором (п. 5.1 договору). Згідно п.п. 5.17, 5.19 договору, завдання - приймання робіт після закінчення будівництва об'єкта здійснюється відповідно до чинного порядку. Перелік документів, що оформлюються при здаванні об'єктів в експлуатацію, повинен відповідати передбаченому переліку, що встановлений будівельними нормами і правилами і стандартами. При підписанні актів виконаних робіт підрядник передає замовнику виконавчу документацію (акти прихованих робіт, паспорти або сертифікати на матеріали та обладнання, виконавчі схеми тощо) з урахуванням ДБН А.3.1-5-2009 та наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.11.2011 № 691. При здаванні об'єктів в експлуатацію підрядник передає замовнику виконавчу геодезичну зйомку, яка має бути зареєстрована в Управлінні містобудування та архітектури. Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт виконаних робіт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням. Замовник зобов'язаний, своєчасно та в повному обсязі провести розрахунки з підрядником за виконані ним роботи. Приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт. Прийняти роботу протягом 5 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення підрядника, або надіслати обґрунтовані зауваження з урахуванням п. 5.18 та п. 5.19 (п.п. 6.1, 6.1.1, 6.1.2, 6.1.5 договору). За невчасне здійснення розрахунків замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми нездійсненого платежу на користь підрядника за кожен день прострочення (п. 7.3 договору). Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2015 року.

Як вказує позивач у позовній заяві, ним в повному обсязі виконані умови договору підряду № К 7162 (щодо виконання робіт з будівництва, реконструкції, модернізації, технічного переоснащення) від 18 травня 2015 року, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, втім відповідач своє зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт виконав лише частково на суму 1 375 074,00 грн. (авансовий платіж).

25 травня 2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача за вих. № 244/06 претензію, в якій просив розглянути вказану претензію та сплатити заборгованість в сумі 155 870,40 грн., втім дану претензію відповідач залишив без відповіді, а заборгованість - без оплати. 07 березня 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача за вих. № 93/06 лист, відповідно до якого просив протягом десяти робочих днів підписати та направити на адресу позивача довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат. Відповідач у своєму листі за вих. № 02-33/1835 від 29 березня 2017 року повідомив, що на теперішній час не представляється можливим перевірити, чи дійсно було підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат КБ-3 за грудень 2015 року з боку відповідача, з огляду на вилучення договору відділом правового забезпечення для пред'явлення в суді в зв'язку з судовим розглядом справи стосовно договору від 18 травня 2015 року № К 7162. Як вказує позивач, саме неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спору у даній справі, з врахуванням встановлених обставин та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Тотожіми є положення ст. 173 Господарського кодексу України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та першим відповідачем у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору підряду, до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1 та 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

В силу приписів ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частинами 1 та 3 статті 843 ЦК України передбачено, що договір підряду визначає ціну роботи (яка включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу) або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково; підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (ст. 854 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно вимог, передбачених ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідачем в установленому ст. ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 155 870,40 грн. заборгованості за договором підряду К 7162 (щодо виконання робіт з будівництва, реконструкції, модернізації, технічного переоснащення) від 18 травня 2015 року обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Твердження відповідача про те, що термін виконання зобов'язань з оплати вартості виконаних робіт не настав, ґрунтується на хибному тлумаченні норм чинного законодавства та умов спірного договору, з огляду на наступне.

В пунктах 3.3., 3.4., 5.6. укладеного сторонами договору, які визначають ціну договору та порядок виконання робіт, серед іншого, містяться посилання на ДСТУ БД.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва".

Національні стандарти України (ДСТУ) з ціноутворення у будівництві, зокрема ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", введено в дію 1 січня 2014 року. Додатками ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, зокрема Т-Ц, було передбачено примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися з 1 січня 2014 року при проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт.

На підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 20.01.2014 року № 16 "Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Мінрегіону України від 4 грудня 2009 року № 554 та від 1 березня 2013 року № 77" втратив чинність наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 554 від 04.12.2009 року "Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві", яким були затверджені:

примірна форма № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт";

примірна форма № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати";

примірна форма № 1 "Звіт про виконання робіт за контрактом на об`єкті будівництва за період (місяць/рік)";

примірна форма № 2 "Підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за контрактом на об`єкті будівництва";

примірна форма № 3 "Акт здавання-приймання виконаних будівельних робіт".

Вказаний наказ Мінрегіонстрою та ЖКГ від 20.01.2014 р. № 16 набув чинності з дня прийняття.

Отже, з набранням чинності з 01.01.14 р. Національними стандартами України з ціноутворення у будівництві, зокрема ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", проведення розрахунків за обсяги виконаних робіт по обєктах будівництва, здійснюється із застосуванням примірних форм первинних облікових документів, зокрема "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (примірна форма № КБ-2в).

З огляду на викладене, підписаний між сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року від 31 грудня 2015 року (примірна форма № КБ-3) та акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 31 грудня 2015 року, є належним доказом, на підставі якого у відповідача виникло зобов'язання з проведення остаточного розрахунку за виконані позивачем будівельні роботи.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що у відповідача не виникло зобов'язання щодо остаточного розрахунку за договором.

Враховуючи те, що та акт 1 приймання виконаних будівельних робіт (ПФ КБ-2в) підписано сторонами 31.12.2015 р., то відповідно до умов п. 4.3. договору, відповідач повинен був здійснити остаточну оплату виконаних позивачем робіт до 12.01.2016 р. включно.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача 4 280,05 грн. 3% річних та 16 989,87. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. В пунктах 3.1, 4.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з метою однакового та правильного розгляду господарськими судами справ зі спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, Вищій господарський суд України визначив, що: інфляційні нарахування на суму бору, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційні процесів за весь час прострочення в їх сплаті; сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши зроблений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 280,05 грн. 3% річних та 16 989,87 грн. інфляційних втрат (за період з 01 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 657,10 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173, 174, 193, 232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 526, 546, 549, 551, 610, 611, 625, 837, 843, 854 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) на користь дочірнього підприємства "Житомирська механізована колона" приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" (10029, м. Житомир, вул. Незалежності, 106-6, ) основну заборгованість в розмірі 155 870,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 16 989,87 грн., 3% річних у розмірі 4 280,05 грн. та 2 657,10 грн. судових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/1265/17