КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа№ 910/22462/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)

Кубік Я.С. - дов. № 45 від 19.12.2016

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)

Олексюк Н.Ю. - дов. б/н від 23.10.2016

Хоньків І.М. - дов. б/н від 23.10.2016

від третьої особи за первісним позовом Шевель І.П. - дов. б/н від 10.01.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

на рішення Господарського суду міста Києва

від 14.02.2017 (суддя Шкурдова Л.М.)

у справі № 910/22462/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України

по місту Києву

до Приватного підприємства фірма «Абсолют-Холдінг»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Національний центр Олександра Довженка»

про примусове виселення

за зустрічним позовом Приватного підприємства фірма «Абсолют-Холдінг» до Регіонального відділення Фонду державного майна України

по місту Києву

про визнання договору оренди продовженим

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі № 910/22462/16 в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано Договір оренди №41 від 04.07.1994 року (в редакції від 01.03.1999 року), укладений між Приватним підприємством фірми «Абсолют-Холдінг» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором оренди з урахуванням змін, внесених додатковим договором №3835 від 21.05.2007 року. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву на користь Приватного підприємства фірми «Абсолют-Холдінг» 1 600, 00 витрати по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та прийняти нове, яким вимоги первісного позову задовольнити в повному обсязі, в задоволення зустрічного позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначило, оскільки строк дії спірного договору закінчився 04.07.2014 й листом №30-06/12836 від 17.11.2014 орендаря повідомлено про припинення дії договору оренди нерухомого майна в зв'язку з не підписанням договорів на проведення незалежної оцінки, на підставі ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендоване майна підлягає поверненню.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями справу №910/22462/16 за Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 18.04.2017.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 18.04.2017 оголошено перерву на 16.05.2017 на підставі ст. 77 ГПК України.

В судове засідання з'явились представники учасників провадження, представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким вимоги первісного позову задовольнити в повному обсязі, в задоволення зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) доводи апеляційної скарги заперечили, просили їх відхилити, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи за первісним позовом зазначив, що оскаржуване рішення винесене з дотриманням приписів матеріального та процесуального права тощо.

Заслухавши пояснення представників учасників провадження, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, Регіональне відділення Фонду Державного майна України по місту Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства фірма «Абсолют-Холдінг» про примусове виселення. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що відповідачу на підставі Договору оренди № 41 від 04.07.1994 (в редакції від 01 березня 1999) зі змінами, внесеними Додатковим договором № 3835 від 21.05.2007, було передано в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1, корпус № 2. В зв'язку із закінченням строку дії договору, листами №28/2014 від 23.05.2014 та №181 від 15.04.2014 орендар та балансоутримувач погодили продовження договору оренди та проведення незалежної оцінки орендованого майна, оскільки остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому. Оскільки строк дії спірного договору закінчився 04.07.2014, оцінку орендарем проведено не було, листом №30-06/12836 від 17.11.2014 орендаря повідомлено про припинення дії договору оренди нерухомого майна в зв'язку з не підписанням договорів на проведення незалежної оцінки, згідно ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендоване майна підлягає поверненню.

Приватне підприємство фірма «Абсолют-Холдінг» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву про визнання договору оренди продовженим. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що у встановлений п. 10.5 спірного договору та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строк Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по місту Києву заяви про припинення або зміну умов договору не надсилалось, відтак договір оренди є продовженим на той самий термін та на тих самих умовах. Крім цього, на думку позивача за зустрічним позовом, сторонами договору фактично виконувався договір, що підтверджується платіжними дорученнями на сплату орендної плати та актами надання послуг, підписаними між орендарем та балансоутримувачем. Оскільки відповідач за зустрічним позовом заперечує проти продовження строку дії договору оренди, позивач за зустрічним позовом просить визнати його продовженим в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 у справі № 910/22462/16 позовну заяву Приватного підприємства фірма «Абсолют-Холдінг» прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Іншою ухвалою суду від 24.01.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом Державне підприємство «Національний центр Олександра Довженка».

В наданих суду поясненнях третя особа зазначила, що умовами договору оренди передбачено, що у разі відсутності на дату закінчення договору та впродовж місяця після його закінчення заяви про припинення договору, такий договір вважається пролонгованим та для продовження його дії не вимагається обов'язкового укладення нового договору. На думку третьої особи, направленням листа №30-06/12836 від 17.11.2014 про припинення договору з пропуском визначеного законодавством місячного строку та листа №30-06/7614 від 24.07.2015, в якому зазначено, що оренда плата за договором в період з липня 2015 по грудень 2016 має вноситися на рахунок балансоутримувача ДП «Національний центр Олександра Довженка», Регіональне відділення Фонду Державного майна України по місту Києву підтвердило пролонгацію спірного договору оренди.

Як встановлено матеріалами справи, 01.03.1999 між Державним підприємством «Київська кінокопіювальна фабрика» (орендодавцем) та Приватним підприємством фірма «Абсолют-Холдінг» (орендарем) укладено Договір оренди №41, за умовами п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 5 980,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1, корпус № 2.

07.02.2002 між сторонами Договору укладено Додаткову угоду про зміну учасника договору, якою орендодавця Київську кінокопіювальну фабрику замінено на орендодавця (правонаступника) - «Національний центр Олександра Довженка».

21.05.2007 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавцем, позивачем за первісним позовом), Державним підприємством «Національний центр Олександра Довженка» (балансоутримувачем, третя особа за первісним позовом) та Приватним підприємством фірма «Абсолют-Холдінг» (орендарем, відповідачем за первісним позовом) укладено Додатковий договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №3835 від 21.05.2007 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно площею 5 980,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 1, корпус № 2, яке знаходиться на балансі ДП «Національний центр Олександра Довженка», вартість якого за експертною оцінкою станом на 01.02.1999 становить 6 763 926,00 грн. Майно передається в оренду для розміщення офісів, складів та здійснення торгівельної діяльності.

Договір згідно п. 10.1 укладено на період з 04.07.1994 по 04.07.2014.

За умовами п.10.5 Договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження Договору.

Як встановлено матеріалами справи, листом №21/2014 від 2.04.2014 Приватне підприємство фірма «Абсолют-Холдінг» (орендар) звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавця) з пропозицією продовжити дію Договору на той самий термін. Факт отримання позивачем за первісним позовом цього листа підтверджується штампом орендодавця вх. №3658 від 22.04.2014.

З метою продовження строку дії Договору та проведення переоцінки орендованого нерухомого майна орендарем було надано орендодавцю пакет документів (лист №28/2014 від 23.05.2014), а в подальшому орендодавцем надіслано орендарю для підписання договір на проведення незалежної оцінки майна з ТОВ «Консалтингове підприємство «Оріяна» (лист №30-06/8074 від 28.07.2014).

Оскільки орендарем договори на проведення незалежної оцінки орендованого майна не були підписано, орендодавець листом від 17.11.2014 № 30-06/12836 повідомив орендаря про припинення Договору. Згаданий лист отримано орендарем 24.11.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Звертаючись з первісним позовом до суду, позивач вказував, що в порушення умов Договору, після припинення його дії, відповідач (орендар) продовжував користуватися об'єктом оренди та не повертав його позивачу.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 ЦК України, Глави 30 ГК України та Закону України «Про оренду державного та комунального».

Вищезгаданий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509, 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як зазначалось вище, орендар користується орендованим приміщенням на підставі Договору оренди №41 від 04.07.1994 (в редакції від 01.03.1999) з урахуванням змін, внесених додатковим договором №3835 від 21.05.2007, строк дії якого встановлено з 04.07.1994 по 04.07.2014.

Зобов'язання згідноч.1 ст.604 ЦК України припиняється за домовленістю сторін.

Строком договору (ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України ) є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки за договором.

За приписами п. 2 ст. 26, п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди на зазначених у договорі оренди умовах.

Положеннями ст. 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (ч. 2 ст. 17 ) передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічні положення встановлено п. 10.5 спірного Договору.

З огляду на вищезазначені приписи договір оренди вважається пролонгованим на тих самих умовах та на такий строк, при цьому в даному випадку укладення нового договору або додаткової угоди про продовження строку дії договору чинним законодавством не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець, за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.06.2005 №192 «Про передачу до сфери управління Міністерства культури і туризму підприємств, установ та організацій» встановлено, що балансоутримувач орендованого майна Державне підприємство «Національний центр Олександра Довженка» належить до сфери управління Міністерства культури і туризму України.

Як встановлено матеріалами справи, 22.04.2014 орендар листом №21/2014 звернувся до орендодавця з пропозицією продовжити дію Договору, на той самий термін, що підтверджується штампом орендодавця вх. №3658 від 22.04.2014.

Оскільки лист №21/2014 від 22.04.2014 Приватного підприємства фірма «Абсолют-Холдінг» надійшов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву 22.04.2014, останнє не пізніше п'ятиденного строку від цієї дати повинно було звернутися до Міністерства культури і туризму України для погодження заяви орендаря на продовження дії договору оренди, в той час як Міністерство культури і туризму України протягом п'ятнадцяти днів з дня їх надходження повинно було надати висновки про погодження або про відмову в продовженні строку дії договору.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту надання Міністерством культури і туризму України заперечень на погодження продовження строку дії Договору у встановлений Законом України «Про оренду державного та комунального майна» строк, як і відсутні докази виконання орендодавцем вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». В зв'язку з цим місцевий суд дійшов висновку, що продовження договору на той самий термін було погоджене Міністерством інфраструктури України.

Оскільки спірний договір оренди укладено на період з 04.07.1994 по 04.07.2014, то заява про припинення договору оренди або зміну його умов мала б бути надіслана не пізніше 05.08.2014. Проте як встановлено матеріалами справи, лист позивача за первісним позовом від 17.11.2014 № 30-06/12836 про припинення договору оренди було направлено орендарю (відповідачу за первісним позовом) вже після спливу місячного строку, встановленого Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.5.Договору.

Разом з тим, лист відповідача за первісним позовом від 23.05.2014 №28/2014, яким орендарем надано орендодавцю пакет документів для проведення переоцінки держаного нерухомого майна за договором оренди, та лист позивача за первісним позовом від 28.07.2014 №30-06/8074, яким орендарю направлялися договори на проведення незалежної оцінки вартості орендованого майна, не можуть вважатися пропозицією для зміни умов договору оренди.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. У випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством (ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Матеріали справи не містять жодних доказів укладення орендарем із суб'єктом оціночної діяльності договору на проведення оцінки вартості орендованого майна.

Відповідно до ст. 188 ГК України, яка кореспондується зі ст.525 ЦК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За приписами ст. 641 ЦК України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Як встановлено судом, в листах №30-06/8074 від 28.07.2014 та №28/2014 від 23.05.2014 не викладено умов договору оренди, які підлягають зміні, відсутні пропозиції й для зміни умов Договору, проект додаткової угоди про внесення змін до Договору не направлявся. Разом з цим, внесення змін до Договору може мати місце під час його дії, як за згодою сторін, так і в судовому порядку, при цьому неузгодженість сторонами змін умов Договору не змінює порядку пролонгації Договору, передбаченого ст. 764 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.5. Договору.

Вищенаведене свідчить про те, що жодна із сторін Договору не направляла заяв про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, тобто у період з 05.07.2014 до 05.08.2014.

Оскільки позивачем за первісним позовом надіслано орендарю листа про припинення Договору вже після спливу передбаченого Законом та Договором місячного строку, згідно ст. 764 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.5. Договору, Договір є продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені Договором, таке автоматичне продовження строку дії договору оренди не ставиться в залежність від підписання зі сторони орендаря договорів на проведення незалежної оцінки вартості майна.

Крім цього, в матеріалах справи наявний лист №181 від 15.04.2014, згідно якого балансоутримувач орендованого приміщення не заперечував проти продовження строку дії Договору, та лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 24.07.2015 №30-06/7614 «Щодо спрямування коштів по орендній платі», в якому повідомлено, що орендна плата за укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та ПП Фірма «Абсолют-Холдінг» договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3835 від 21.05.2007 у період з 03.07.2015 по 31.12.2016 спрямовується в повному обсязі (100 %) на рахунок балансоутримувача - Державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка» на виконання статутних завдань, що свідчить про фактичне підтвердження Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву пролонгації Договору.

Судом також встановлено, що після 04.07.2014 Договір виконується сторонами, зокрема, орендар продовжує використовувати майно за призначенням та вносить орендну плату, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями та актами надання послуг за 2016, які підписано орендарем та балансоутримувачем.

Оскільки впродовж місяця після закінчення строку дії Договору жодна із сторін не направляла заяви про припинення дії Договору або зміну його умов, після 04.07.2014 Договір виконується сторонами, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що на підставі ст.764 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.10.5. Договору він є продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені Договором, відтак зустрічні позовні вимоги про визнання продовженим Договору підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція щодо пролонгації договору оренди у зв'язку з пропуском місячного строку, передбаченого Законом України «Про оренду державного та комунального майна», для надання заяви про припинення договору оренди викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.12.2014 №910/11171/14.

Таким чином, позовні вимоги про виселення орендаря з орендованого приміщення не підлягають задоволенню, адже задоволення зустрічного позову про визнання продовженим договору оренди виключає можливість задоволення позову про виселення орендаря з орендованого майна. Як вище згадувалось, орендар користується орендованим приміщенням на підставі Договору (в редакції від 01.03.1999) з урахуванням змін, внесених додатковим договором №3835 від 21.05.2007, строк дії якого пролонговано, на час розгляду справи судом не сплинув та цей договір в судовому порядку не розірвано.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі № 910/22462/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/22462/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко