ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Справа № 911/2208/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Бондар С.В., Ковтонюк Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп 2"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 27.02.17
у справі№911/2208/16
господарського судуКиївської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп 2"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" 2.Публічного акціонерного товариства "Вімм-Білль-Данн Україна"
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю "Оптос"
провизнання припиненими правовідносин за договором
за участю представників від:
позивачаНовака А.І. (дов. від 15.04.17),
відповідачаСкачка О.П. (дов. від 01.01.17 та від 15.12.16),
третьої особиНовака А.І. (дов. від 15.04.17)

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп 2" звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" та Публічного акціонерного товариства "Вімм-Білль-Данн Україна", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптос" про визнання припиненими правовідносин за договором поставки продукції на умовах відстрочки платежу від 15.05.09 №8307д-3135, укладеним між ТОВ "Бізнес Груп 2" та ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна", із всіма змінами та доповненнями.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.09.16 (суддя Бацуца В.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.17 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Коротун О.М., судді Гаврилюк О.М., Сулім В.В.), у задоволенні позову відмовлено. Свою позицію суди мотивували тим, що доказів сплати боржником суми пені відповідачеві не надано, що преюдиційно встановлено підчас розгляду господарської справи №911/511/15. А тому, зважаючи на вимоги положень законодавства, п.2 іпотечного договору від 10.07.12, п.6.1 договору поставки продукції на умовах відстрочки платежу від 15.05.09 №8307д-3135 та договору від 01.11.11 №3135/12 про заміну сторони у договорі поставки від 15.05.09 №8307д - підстав для задоволення позову про визнання припиненими правовідносин за договором поставки продукції на умовах відстрочки не вбачається.

Не погоджуючись із судовими актами, відповідач просить їх скасувати, винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Свою позицію скаржник обгрунтовує невірним застосуванням судами попередніх інстанцій норм ГК України та договору поставки продукції на умовах відстрочки платежу від 15.05.09 №8307д-3135, що, на думку скаржника, призвело до не вірного вирішення справи по суті.

Крім того, правильно визначаючи факт відсутності грошових зобов'язань між сторонами договору поставки, судами помилково прийнято за основу висновок під час розгляду господарської справи №911/511/15 про наявність інших зобов'язань (щодо ненадання доказів по оплаті пені), не конкретизуючи їх суть та характер.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 15.05.09 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп 2" та Публічним акціонерним товариством "Вімм-Білль-Данн Україна" укладено договір поставки продукції на умовах відстрочки платежу №8307д-3135, згідно з п.1.1. якого постачальник зобов'язався виготовити та поставити, а покупець - оплатити і прийняти продукцію (молоко, молочні та ін. продукти харчування) у кількості і асортименті, відповідно до заявки покупця, погодженої сторонами, яка являється невід'ємною частиною договору, по вільних відпускних цінах, діючих на день відвантаження і вказаних у ТТН або рахунку-фактурі (а.с.14-17 т.1).

Відповідно до п.7.6. договору кожна із сторін має право розірвати договір, письмово попередивши другу сторону не менш ніж за один місяць.

Згідно з п.7.9. договору договір вступає у дію з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.09, але у будь-якому випадку до кінцевого здійснення розрахунків, включаючи оплату санкцій і неустойки.

Пунктом 7.10. договору передбачено, що договір вважається пролонгованим на тих же умовах на наступний календарний рік, якщо за один місяць до закінчення строку його дії, жодна із сторін не направила попередження про його припинення. Це правило застосовується і до послідуючих строків дії договору.

01.11.11 між Публічним акціонерним товариством "Вімм-Білль-Данн Україна" (первинний постачальник), Товариством з обмеженою відповідальністю "Сандора" (новий постачальний) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп 2" (покупець) укладено договір №3135/12 про заміну сторони у договорі поставки від 15.05.09 №8307д, відповідно до умов якого, всі права та обов'язки сторони постачальника у договорі поставки, пов'язані з поставкою продукції після набрання чинності цього договору про заміну сторони, переходять від первинного постачальника до нового постачальника. У частині взаємних зобов'язань первинного постачальника і покупця, які виникли до набрання чинності цим договором про заміну сторони (зокрема, що стосуються продукції, поставленої первинним постачальником) - такі зобов'язання залишаються чинними для первинного постачальника і покупця до моменту їх повного виконання і не переходять за цим договором про заміну сторони (а.с.18 т.1).

10.07.12 у забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Бізнес Груп 2" за договором поставки товару на умовах відстрочення платежів від 15.05.09 №8307д-3135 перед ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" у частині оплати вартості поставленого останнім ТОВ "Бізнес Груп 2" товару, укладено іпотечний договір між ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" (іпотекодержатель), ТОВ "Оптос" (іпотекодавець) та ТОВ "Бізнес Груп 2" (боржник), п.1.1. якого іпотекодавець передає у іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: об'єкт незавершеного будівництва: адміністративну будівлю літ. А-3 готовністю 75%, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Челюскінців,43-А (предмет іпотеки) (а.с.35-39, 50-54 т.1).

Предмет іпотеки передається в іпотеку як забезпечення сплати коштів за поставлену продукцію боржнику за договором поставки продукції на умовах відстрочення платежів від 15.05.09 №8307д-3135 та додаткової угоди від 02.07.12 до договору поставки продукції на умовах відстрочення платежів від 15.05.09 №8307д-3135 на загальну суму 35 000 000,00 грн., строком до 31.12.12, а також штрафних санкцій обумовлених договором поставки та відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки у повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог.

На виконання умов договору поставки продукції на умовах відстрочення платежів ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" поставлено ТОВ "Бізнес Груп 2" продукцію, за яку станом на 01.01.13 за позивачем рахувалася заборгованість перед ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" у розмірі 1 765 658,62 грн.

Вказану заборгованість позивачем у повному обсязі погашено 29.04.13, про що матеріали справи містять копії платіжних доручень за період з 18.01.13 по 29.04.13 (а.с.20-27 т.1).

Разом з цим, 28.04.16 ТОВ "Бізнес Груп 2" звернувся до ТОВ "Сандора" із заявою №22/1 від 22.04.16 про припинення зобов'язання за договорами та їх розірвання, у якій повідомив про бажання розірвати договір поставки продукції на умовах відстрочки платежу від 15.05.09 №8307д-3135 та договір про заміну сторони у договорі поставки від 15.05.09 №8307д і просив повідомити його про можливість підписання угоди про розірвання вищевказаних договорів протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання заяви. Факт направлення позивачем вказаної заяви відповідачу-1 підтверджується фіскальним чеком від 28.04.16 про відправлення цінного листа та описом вкладення до цінного листа від 28.04.16, наявними у матеріалах справи (а.с.28-29 т.1).)

28.04.16 ТОВ "Бізнес Груп 2" звернувся до ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" із заявою від 27.04.16 №27/3 про припинення зобов'язання за договорами та їх розірвання, у якій повідомив про бажання розірвати договір поставки продукції на умовах відстрочки платежу від 15.05.09 №8307д-3135 та договір про заміну сторони у договорі поставки від 15.05.09 №8307д і просив повідомити його про можливість підписання угоди про розірвання вищевказаних договорів протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання заяви. Факт направлення позивачем вказаної заяви відповідачу-2 підтверджується фіскальним чеком від 28.04.16 про відправлення цінного листа та описом вкладення до цінного листа від 28.04.16, наявними у матеріалах справи (а.с.30-32 т.1).

Також, з матеріалів справи вбачається, що у лютому 2015 ТОВ "Оптос" звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" про припинення іпотечного договору від 10.07.12 та зобов'язання вчинити дії.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 27.04.15 у справі №911/511/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.15 та постановою Вищого господарського суду України від 29.09.15, за позовом ТОВ "Оптос" до ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ТОВ "Бізнес Груп 2", ТОВ "Сандора" про припинення договору іпотеки та зобов'язання вчинити дії, відмовлено у задоволенні позову повністю. При цьому судами зазначено, що доказів сплати боржником суми пені відповідачеві не надано та зважаючи на приписи законодавства та п.2 іпотечного договору, яким зобов'язання ТОВ "Вімм-Білль-Данн Україна" забезпечується не лише сплата коштів за поставлену продукцію боржнику за договором поставки продукції на умовах відстрочення платежів від 15.05.09 №8307д-3135, а також сплата штрафних санкцій обумовлених договором поставки, у тому числі і п.6.1. договору поставки.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Київської області від 27.04.15 у справі №911/511/15 на підставі ст.35 ГПК України мають преюдиційне значення, а тому повторного доведення не потребують.

Предметом розгляду даної справи є вимога про визнання припиненими правовідносин за договором поставки продукції на умовах відстрочки платежу від 15.05.09 №8307д-3135, укладеного між ТОВ "Бізнес Груп 2" та ПАТ "Вімм-Білль-Данн Україна", із всіма змінами та доповненнями.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд вказав на те, що припинення зобов'язання позивача щодо оплати у повному обсязі за товар за договором шляхом виконання, проведеного належним чином, не є підставою для припинення інших дійсних його зобов'язань за таким договором, у тому числі, зобов'язання щодо сплати штрафних санкцій, і не є підставою для припинення дії самого договору поставки продукції на умовах відстрочки платежу.

Залишаючи рішення місцевого суду без змін, апеляційний суд, змінив підстави для відмови у позові, мотивуючи свою позицію встановленням при розгляді господарської справи №911/511/15 обставин відсутності доказів на підтвердження сплати боржником пені за договором поставки продукції на умовах відстрочення платежів. А тому, на підставі законодавства та визначених у договорі умовах (сплата санкцій - п.6.1) не вбачається можливим для задоволення вимог про визнання припиненими правовідносин за договором поставки продукції на умовах відстрочки платежу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки суду попередніх інстанцій є правомірними, зважаючи на таке.

Частиною 1 ст.598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій на підставі аналізу умов договору від 15.05.09 №8307д-3135, він діє з 31.12.09, але у будь-якому випадку до закінчення здійснення розрахунків, включаючи сплату санкцій (п.7.9.). Санкції передбачені п.6.1. вказаного договору.

Наявність несплачених боржником-покупцем санкцій, як і ненадання доказів сплати пені преюдиційно встановлена у господарській справі №911/511/15. Сам факт наявності несплачених санкцій вже є підґрунтям стверджувати, що відсутні підстави для припинення дії самого договору. За цих обставин відхиляються доводи скаржника як неналежні, про те що розмір заборгованості судами не визначений, як і не визначений сам по собі факт наявності заборгованості.

Отже, факт не сплати штрафних санкцій за вказаними правовідносинами преюдиційно встановлений і скаржником не спростований належними доказами, а тому підстави для визнання припиненими правовідносин за договором поставки продукції на умовах відстрочки платежу відсутні.

Крім того, положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст.16 ЦК України.

За змістом ч.ч.2,3 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до диспозиції положень ст.1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, що узгоджується із висновком ВСУ, викладеному у постанові від 25.05.16 №254гс16.

Наразі, як вірно визначено судами попередніх інстанцій, скаржником не доведено належними та допустимими доказами у контексті вимог ст.ст.33,34 ГПК України, у чому полягає наявність порушеного права позивача існуванням правовідносин сторін за договором поставки з відстроченням сплати. При цьому, наявність вказаних правовідносин є результатом волевиявлення сторін та не протирічить вимогам ст.627 ЦК України.

Отже, суд касаційної інстанції погоджується із висновком судів про безпідставність позовних вимог щодо розірвання договору про припинення правовідносин за договором поставки продукції на умовах відстрочки платежу.

А тому висновки, покладені в основу оскаржуваних судових рішень, є правомірними і такими, що ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні обставин справи й відповідних доказів у ній.

Колегія суддів вважає, що судові акти підлягають залишенню без змін, оскільки вони прийняті при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп 2" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.17 у справі №911/2208/16 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді С. В. Бондар

Л. В. Ковтонюк