ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" травня 2017 р.Справа № 922/4477/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

При секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за заявою ТОВ "Фавор Оіл", м. Харків,
до ТОВ "Фавор Оіл", м. Харків,
про визнання банкрутом
за участю :

представника ліквідатора - ОСОБА_1 (дов.),

представника ГУ ДФС у Харківській області - ОСОБА_2 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 01.02.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фавор Оіл" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3, встановлено строк для пред`явлення кредиторами своїх вимог до боржника - один місяць з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

На офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 02.02.2017 року було оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за № 39925. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника. Зазначено відомості про ліквідатора.

У зв'язку з тим, що в повідомленні судом було допущено описки, 03.02.2017р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено додаткове повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

11.04.2017р. на адресу суду надійшла скарга Головного управління ДФС у Харківській області на дії ліквідатора, в якій скаржник просить суд :

- зобов'язати ліквідатора ОСОБА_3 надати звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також пояснення з питання не забезпечення надання до контролюючого органу первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку для призначення та проведення відповідної перевірки;

- зобов'язати ліквідатора ОСОБА_3 надати контролюючому органу первинні документи, регістри бухгалтерського та податкового обліку для призначення та проведення відповідної перевірки;

- у разі невиконання вимог суду на підставі ч. 12 ст. 41 Закону визнати таку бездіяльність ОСОБА_3 неправомірною, а роботу - незадовільною та припинити її повноваження, призначивши нового ліквідатора;

- не допустити ліквідацію боржника без проведення ГУ ДФС у Харківській області перевірки, оскільки під час її проведення контролюючий орган зможе достеменно перевірити дані (інформацію) про наявність у підприємства активів, дебіторської та/або кредиторської заборгованості, а також дійсний стан його платоспроможності та стан розрахунків з бюджетом.

Скарга призначена до розгляду в судовому засіданні на 24.05.2017р.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області вимоги, викладені у скарзі підтримує, просить суд скаргу задовольнити в повному обсязі.

Ліквідатор у відзиві на скаргу та представник ліквідатора в судовому засіданні проти скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора заперечують, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просять суд в її задоволенні відмовити. Як зазначив представник ліквідатора, скаржник жодного разу не звертався до ліквідатора з вимогою щодо надання документів, необхідних для проведення перевірки, та з направленнями про проведення перевірки.

З'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у скарзі, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що скарга Головного управління ДФС у Харківській області на дії (бездіяльність) ліквідатора ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 11 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

В обґрунтування скарги Головне управління ДФС у Харківській області посилається на неможливість належного виконання ОСОБА_3 обов'язків ліквідатора у справі про банкрутство, оскільки, як зазначає скаржник, дана особа проживає у м. Дніпрі, тоді як банкрути, котрі ліквідуються в судовому порядку, зареєстровані на території м. Харкова, а також на ненадання ліквідатором відповідних документів для проведення перевірки до контролюючого органу.

Суд вважає, що скаржником не доведено належними доказами факт того, що дії ліквідатора не відповідають вимогам діючого законодавства та є неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 78.1.7 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, у разі, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Так, скаржник посилається на те, що ліквідатором, в порушення вимог чинного законодавства, не було надано до контролюючого органу первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, необхідних для проведення перевірки.

Проте, скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про його звернення до ліквідатора з вимогою щодо надання таких документів.

Судом встановлено, що в процесі ліквідації підприємства ліквідатором було належним чином повідомлено податковий орган за місцем реєстрації про ліквідацію підприємства. Про прийняття постанови про визнання боржника банкрутом судом було здійснене оприлюднення відповідного повідомлення. Тобто як ліквідатором, так і судом виконані вимоги чинного законодавства щодо повідомлення про ліквідацію та перебування в процедурі банкрутства підприємства.

Суд зазначає, що чинне законодавство не зобов'язує ліквідатора самостійно подавати документи до податкового органу для проведення перевірки в процедурі ліквідації підприємства. Обов'язок щодо проведення перевірки покладається саме на контролюючий орган, а не на платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 та ч. 3 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом, та саме з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

За приписами пункту 85.2 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 Податкового кодексу України).

Так, відповідно до п.42.2 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Оскільки постановою господарського суду Харківської області від 01.02.2017р. ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор Оіл" призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3, саме з 01.02.2017р. до неї перейшли права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута, а тому контролюючий орган зобов'язаний про проведення документальної позапланової перевірки та необхідність надання документів для її проведення повідомити саме ліквідатора.

Як зазначив представник ліквідатора в судовому засіданні, ні на адресу реєстрації ліквідатора товариства, ні на вказану ліквідатором адресу для листування наказ або направлення щодо позапланової перевірки товариства податковою інспекцією не надходили, жодна посадова особа Головного управління ДФС у Харківській області з метою проведення перевірки товариства боржника на адресу ліквідатора з вимогою про надання первинних документів боржника не зверталась.

Даний факт представником Головного управління ДФС у Харківській області не спростований, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Скаржником до поданої скарги не надано доказів направлення саме на адресу ліквідатора документів, які необхідні для початку проведення перевірки.

У судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Харківській області в обґрунтування своїх доводів, викладених у скарзі, зазначив, що посадовими особами контролюючого органу для пред'явлення копії наказу про проведення перевірки та направлень було здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ "Фавор Оіл" та у зв'язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням розпочати перевірку не виявилося можливим. Суд звертає увагу на те, що такий вихід був здійснений за адресою, по якій було зареєстровано товариство банкрута, а не за адресою ліквідатора.

Суд вважає за необхідне зауважити, що своїм листом (вих. № 007223 від 14.03.2017р.) господарський суд Харківської області повідомив Головне управління ДФС у Харківській області про необхідність звернення контролюючого органу з питань проведення перевірки саме до ліквідатора, чого Головним управлінням ДФС у Харківській області зроблено не було (а.с.141).

Також представник ліквідатора пояснив, що ОСОБА_3 виконує обов'язки ліквідатора декількох підприємств та не може знаходитись одночасно за кількома різними адресами різних юридичних осіб, у зв'язку з чим і була зазначена адреса для листування, за якою крім ліквідатора знаходяться і представники ліквідатора.

Суд також зазначає, що діюче законодавство не забороняє призначення особи ліквідатором не лише по одній справі, при цьому ліквідатору, який не є арбітражним керуючим, не заборонено мати представників, яким можливо доручити виконання певної роботи. Крім того діюче законодавство не вимагає призначення ліквідатором особи, яка зареєстрована в тій же області, що і підприємство, ліквідатором якого така особа призначається.

Посилання Головного управління ДФС у Харківській області на ті дії, які повинен вчинити ліквідатор в ліквідаційній процедурі, зокрема, закрити банківські рахунки, подавати комітету кредиторів звіту про свою діяльність та іншої інформації, тощо, не приймаються судом в обґрунтування скарги, оскільки Головне управління ДФС у Харківській області має статус учасника судового процесу лише щодо проведення перевірки підприємства-банкрута, при цьому не є кредитором в даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги Головного управління ДФС у Харківській області на дії (бездіяльність) ліквідатора.

Стосовно вимоги про зобов'язання ліквідатора ОСОБА_3 забезпечити можливість для проведення Головним управлінням ДФС у Харківській області позапланової виїзної документальної перевірки товариства-банкрута, суд зазначає, що представник ліквідатора в судовому засіданні повідомив про те, що ліквідатор не заперечує проти проведення перевірки підприємства та надання для проведення перевірки відповідних документів.

Враховуючи, що скаржником не надано доказів звернення Головного управління ДФС у Харківській області на адресу ліквідатора з вимогою про надання документів ТОВ "Фавор Оіл", необхідних для проведення перевірки, як і не надано доказів відмови ліквідатора в проведенні відповідної перевірки банкрута та неправомірність його дій (бездіяльності), суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню і в цій частині.

Керуючись ст. ст. 32-34, 36, 86 ГПК України, ст. ст. 40, 41 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Головного управління ДФС у Харківській області на дії (бездіяльність) ліквідатора відмовити.

Ухвалу направити ліквідатору, скаржнику.

Суддя ОСОБА_4