РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа № 918/1241/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" на рішення господарського суду Рівненської області від 18.01.2017 р. у справі № 918/1241/16

за позовом ОСОБА_3 підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України"

до Служби автомобільних доріг у Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 130 195,00 грн.

В листопаді 2016 року ДП «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення 130195,00 грн. заборгованості за надані послуги по Договору № 3 від 19.01.2011 року /а.с.2-6/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 18.01.2017 року у справі № 918/1241/16 в задоволенні позовних вимог ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення 130 195,00 грн. відмовлено /а.с.84-90/.

Позивач ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 18.01.2017 року скасувати та прийняти нове, яким позов про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- документом, який свідчить про визнання відповідачем своїх зобовязань по оплаті вартості наданих у 2011 році послуг по охороні незавершеного будівництва цеха на ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» в с.Базальтове Костопільського району, є лист Служби автомобільних доріг у Рівненській області, надісланий на адресу Укравтодору 07.08.2011 року за № 9/1117 щодо оплати вартості послуг наданих у 2010-2012 роках по охороні обєктів незавершеного будівництва;

- Укравтодор листом за № 1801/3/6.3-20 від 10.08.2012 року погоджує оплату вартості наданих у 2010-2012 роках послуг по охороні обєктів незавершеного будівництва, в тому числі і цеху в с.Базальтове Костопільського району за рахунок коштів, призначених на експлуатаційне утримання автомобільних доріг;

- лист від 07.08.2011 року № 9/1117, направлений відповідачем на адресу Укравтодору, слугує доказом визнання Службою автомобільних доріг у Рівненській області зобовязань перед ДП «Рівненський облавтодор» та перериває перебіг строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 18.01.2017 року у справі № 918/1241/16 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню /а.с.132-133/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.03.2017 року у справі № 918/1241/16, апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.04.2017 року /а.с.131/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 календарних днів до 25.05.2017 року, розгляд справи № 918/1241/16 відкладено на 17.05.2017 року для надання можливості позивачу подати додаткові докази на підтвердження заборгованості відповідача за надані послуги по охороні цеху у січні-грудні 2011 року /а.с.165/.

17.05.2017 року ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подано до суду клопотання № 6/847 від 17.05.2017 року про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.08.2014 року у справі № К/800/31229/14.

В судовому засіданні 17.05.2017 року представник ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив оскаржуване рішення від 18.01.2017 року скасувати, а позов задоволити у повному обсязі.

Представник Служби автомобільних доріг у Рівненській області заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив рішення господарського суду Рівненської області від 18.01.2017 року у справі № 918/1241/16 залишити без змін.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.01.2011 року між Службою автомобільних доріг у Рівненській області (надалі - замовник, відповідач) та ДП «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі - підрядник, позивач, апелґнт) укладено Договір № 3 (далі-Договір), відповідно до пункту 1.1 якого підрядник зобов'язується у 2011 році за завданням замовника на свій ризик виконати поточний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування (надалі - роботи) згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема, «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування», а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України» та вимогам інших нормативних документів.

Згідно п.4.1 Договору, розрахунки за виконані роботи по цьому Договору проводяться шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок підрядника. Підрядник виконує обсяги робіт в межах фінансових ресурсів замовника, призначених на ці цілі.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, замовник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи по мірі надходження коштів (бюджетного фінансування) на підставі Актів приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) за рахунок джерел фінансування замовника.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що акти виконаних робіт готує підрядник і разом з представником замовника протягом 3-ох днів перевіряє відповідність актів фактично виконаним роботам. Надання актів замовнику здійснюється підрядником станом на 25 число місяця, не пізніше, як за два останніх робочих дні звітного місяця. Несвоєчасне підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Оплата робіт, виконаних з недороботками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Згідно п.4.4 Договору, замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за виконані роботи після підписання Акту приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) і Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДБН та ВБН, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.п.5.1, 5.2 Договору, строк виконання робіт встановлюється з січня 2011 року по грудень 2011 року включно. Місцем виконання робіт є автомобільні дороги загального користування державного та місцевого значення Рівненської області.

Згідно п.10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2011 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань по цьому Договору /а.с. 10-12/.

09.03.2011 року ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» звернулось до Служби автомобільних доріг у Рівненській області із вимогою прийняти виконані роботи по охороні цеху та вирішити питання щодо їх оплати /а.с. 14/.

23.05.2011 року ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» повторно надіслано до Служби автомобільних доріг у Рівненській області вимогу прийняти виконані роботи по охороні цеху, окрім цього, повідомлено про право припинити здійснення охорони даного обєкту при подальшому порушенні замовником своїх зобовязань по прийманню та оплаті виконаних обсягів робіт /а.с.15/.

10.08.2012 року Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) на звернення Служби автомобільних доріг у Рівненській області від 07.08.2011 року № 9/1117 листом за № 1801/3/6.3-20 від 10.08.2012 року повідомило, що погоджує оплату робіт по охороні обєктів що були виконані у 2010-2012 роках та далі на період до проведення їх консервації за рахунок коштів, призначених на експлуатаційне утримання автомобільних доріг /а.с.159/.

29.09.2014 року ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» листом за № 8/1400 повідомило Службу автомобільних доріг у Рівненській області про те, що чергування на незавершеному будівництві цеху камнеобробки на ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» в с.Базальтове Костопільського району здійснювалось відповідно до п. 2.4 ВБН Г.1-218-530:2006 «Класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування», окрім цього, просило вирішити питання щодо прийняття вказаних робіт та здійснення їхньої оплати, адже Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) листом за № 1801/3/6.3-20 від 10.08.2012 року передбачив оплату робіт по охороні цеху та комплексу дорожнього сервісу за рахунок коштів, призначених на експлуатаційне утримання автомобільних доріг /а.с. 18/.

03.10.2014 року Філія «Костопільський райавтодор» ОСОБА_3 підприємства «Рівненський облавтодор» листом за № 84 повідомила ДП «Рівненський облавтодор», що акти приймання виконаних робіт форми № КБ-2в по охороні цеху в с.Базальтове Костопільського району за період, зокрема, січень-грудень 2011 року були перевірені Замовником, проте з невідомих причин не прийняті останнім /а.с. 17/.

18.11.2014 року ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на адресу Служби автомобільних доріг у Рівненській області супровідним листом за № 8/1684 направило акт приймання виконаних будівельних робіт за 2011 рік на суму 130 195,00 грн. (форма № КБ-2в), проте, останній зі сторони замовника не був підписаний, про що Підрядником зроблено відповідну відмітку /а.с. 13, 19/.

З огляду на те, що вимоги ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК«Автомобільні дороги України» щодо прийняття та оплати виконаних робіт за 2011 рік по охороні цеху залишені відповідачем без задоволення, позивач ДП «Рівненський облавтодор» звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом про стягнення 130195,00 грн. заборгованості за надані послуги згідно Договору № 3 від 19.01.2011 року.

Позивач вказує, що він, як підрядник, з належною якістю, відповідно до умов Договору та діючих будівельних норм і стандартів виконав роботи (надав послуги) на суму 130 195,00 грн., а відповідач в порушення умов Договору, зобовязання по оплаті за виконані роботи не виконав.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобовязання з договору підряду.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості у сумі 130 195,00 грн. відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за 2011 рік. Разом з тим, предметом (роботами та витратами) вказаного акту є охорона цеху у січні-грудні 2011 року, виконавець послуги філія «Костопільський райавтодор».

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні договори» передбачено, автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Автомобільні дороги поділяються, зокрема на автомобільні дороги загального користування (ч.1 ст.5 Закону України «Про автомобільні договори»).

Експлуатаційне утримання - комплекс заходів щодо технічного нагляду, догляду та утримання автомобільних доріг загального користування (Додаток Б (обов'язковий) до ВБН Г.1-218-530:2006).

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. ВБН Г.1-218-530:2006, експлуатаційне утримання направлене на забезпечення споживчих властивостей автомобільних доріг - сукупності транспортно-експлуатаційних показників, що безпосередньо відповідають інтересам користувачів та чинним нормам (згідно з Законами України «Про автомобільні дороги», «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Правилам дорожнього руху»). Експлуатаційне утримання автомобільних доріг - комплекс заходів щодо технічного нагляду та утримання автомобільних доріг загального користування.

Згідно п.5.13 СОУ 42.1-5:2013 (класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування), до робот з інженерно-технічного забезпечення належать організаційні та інженерно-технічні заходи, спрямовані на забезпечення цілісності і схоронності майна та охорона обєктів дорожньої інфраструктури (в тому числі карєрів, обєктів дорожнього сервісу, складських приміщень, виробничих баз тощо).

Відповідно до листа Укравтодору № 1801/3/6.3.-20 від 10.08.2012 року, оплата робіт по охороні цеху та комплексу дорожнього сервісу здійснюється за рахунок коштів, призначених на експлуатаційне утримання автомобільних доріг.

Матеріалами справи стверджується, що роботи, обумовлені в акті приймання виконаних будівельних робіт за 2011 рік, фактично виконані позивачем, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу за січень-грудень 2011 року, в яких містяться відомості про виконані роботи /а.с.20-43/.

За визначенням ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст.882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно п.96 постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання (п.98 постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві»).

Пунктом 99 постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.4.3 Договору, акти виконаних робіт готує підрядник і разом з представником замовника протягом 3-ох днів перевіряє відповідність актів фактично виконаним роботам. Надання актів замовнику здійснюється підрядником станом на 25 число місяця, не пізніше, як за два останніх робочих дні звітного місяця. Несвоєчасне підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Оплата робіт, виконаних з недороботками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Згідно з п.6.1 Договору, замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи, приймати виконані роботи згідно з Актом приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма № КБ-3).

Як зазначалося вище, 18.11.2014 року позивач на адресу відповідача направив акт приймання виконаних будівельних робіт за 2011 рік, однак останній зі сторони відповідача підписаний не був, про що позивачем зроблено відповідну відмітку на вказаному акті.

Згідно п.6 оглядового листа Вищого господарського суду України Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України) від 18.02.2013року № 01-06/374/2013, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, нормами цивільного законодавства, що регулює спірні правовідносини, передбачено обовязок замовника повідомляти підрядника про виявлені недоліки в роботі, як підстави для відмови від підписання акту приймання-передачі робіт.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач виконав свій обовязок щодо повідомлення ДП «Рівненський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Підрядника) про наявність недоліків до виконаних робіт (послуг), окрім цього, судова колегія відзначає, що Службою автомобільних доріг у Рівненській області також не наведено обґрунтованих мотивів, що у роботах, обумовлених у вищевказаному акті за 2011 рік, виявлено недоліки, які виключають можливість їх використання.

Таким чином, дослідивши обставини справи в їх сукупності, зокрема, докази виконання позивачем робіт за спірним Договором, необґрунтовану відмову відповідача від підписання наданого йому акту виконаних будівельних робіт, які є складовою експлуатаційного утримання автомобільних доріг, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність за відповідачем заборгованості у сумі 130 195,00 грн.

Разом з цим, в процесі судового розгляду даної справи, відповідач у відзиві на позовну заяву від 05.12.2016 року № 12/24477 просив суд застосувати строк позовної давності щодо заявлених позовних вимог, мотивуючи тим, що перебіг позовної давності для позивача щодо стягнення заборгованості розпочався з 03.01.2012 року після підписання позивачем акту виконаних робіт за січень-грудень 2011 року і сплив через три роки від цієї дати /а.с.52-54/.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, при цьому сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (п.3, п.4 ст.267 ЦК України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Отже, встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Як вбачається із матеріалів справи, виконання робіт, за які відповідач не провів розрахунків, виконані у січні-грудні 2011 року, що підтверджується табелями обліку робочого часу за вказаний період.

Порядок погодження та підписання актів приймання виконаних будівельних робіт погоджено сторонами у п.4.2 Договору, з якого вбачається, що відповідний акт мав бути наданий позивачем відповідачу станом на 25 число, але не пізніше як за 2 останні робочих дні звітного місяця.

Таким чином, акти виконаних будівельних роботах мали бути складені та погоджені на кінець січня-грудня 2011 року.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата за виконанні роботи відбувається щомісячно, після виконання робіт та підписання актів виконаних робіт (форма № КБ-2в). Згідно п.4.4. Договору замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за виконані роботи після підписання акту приймання виконання робіт і довідки про вартість виконаних робіт та витрат, складених у відповідності з положенням чинних ДБН та ВБН, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, момент, з яким пов'язується початок перебігу позовної давності, розпочинається з наступного дня після настання строку виконання зобов'язання або з дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (а не з дня її пред'явлення).

З огляду на вищенаведене, строк позовної давності для звернення позивача з позовом про стягнення вартості виконаних за договором робіт у січні-грудні 2011 року починає свій перебіг з дня надання актів замовнику за два останніх робочих дні звітного місяця 26.01.2011 (за січень) року, 23.02.2011 року (за лютий), 29.03.2011 року (за березень), 27.04.2011 року (за квітень), 27.05.2011 року (за травень), 27.06.2011 року (за червень), 27.07.2011 року (за липень), 29.08.2011 року (за серпень), 28.09.2011 року (за вересень), 26.10.2011 року (за жовтень), 28.11.2011 року (за листопад), 28.12.2011 року (за грудень 2011).

Втім, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ "ДАК «Автомобільні дороги України» подана до суду 21.11.2016 року, тобто із пропуском трирічного строку позовної давності, (січня-грудня 2014 року).

Виходячи з положень ч.5 ст.261 ЦК України та змісту п.п.4.2, 4.3 Договору, господарським судом Рівненської області обґрунтовано зроблено висновок про те, що в позові про стягнення заборгованості у сумі 130195,00 грн. позивачу слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Щодо доводів скаржника про те, що лист від 07.08.2011 року № 9/1117, направлений відповідачем на адресу Укравтодору, слугує доказом визнання Службою автомобільних доріг у Рівненській області зобовязань перед ДП «Рівненський облавтодор» та перериває сплив строку позовної давності до заявлених позовних вимог, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до п.4.4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч.1 ст.264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення, судова колегія критично оцінює посилання скаржника на те, що строк позовної давності переривається листом від 07.08.2011 року за № 9/1117, оскільки даний лист не було спрямовано на адресу ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ "ДАК «Автомобільні дороги України», а тому обставин переривання перебігу позовної давності, передбачених ч.ч.1, 2 ст.264 ЦК України, апеляційний суд не вбачає.

Окрім цього, суд звертає увагу скаржника, що від дати листа від 07.08.2011 року до дати подання позовної заяви у даній справі - 21.11.2016р. пройшло більше 4 років.

Відтак, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів за безпідставністю, оскільки вони не спростовують зазначених вище висновків суду, в тому числі щодо переривання строку позовної давності.

Таким чином, виходячи з положень ст.261 ЦК України, господарським судом Рівненської області обґрунтовано зроблено висновок про те, що позивачем пропущено строк на звернення із позовом у даній справі, а тому достатні усі підстави для відмови у позові за спливом позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 18.01.2017 р. у справі № 918/1241/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/1241/16 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Демянчук Ю.Г.