ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Справа № 904/5622/16
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

головуючого - суддів:Поляк О.І. (доповідач), Данилової М.В., Ходаківської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.02.2017
у справі № 904/5622/16 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект"
доПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
простягнення 1 206 976,23 грн

за участю представників

від позивача: Шабашов І.В.;

від відповідача: Манелюк Д.В.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 у справі № 904/5622/16 (суддя - Мілєва І.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 (головуючий суддя - Чимбар Л.О., судді: Вечірко І.О., Джихур О.В.), позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ТОВ "Елпромпроект" 1 206 976,23 грн, з яких: 1 080 525,88 грн - основний борг, 28 554,71 грн - 3% річних, 97 895,64 грн - інфляційні втрати.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 у справі № 904/5622/16 і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 524, 526, 533, 612, 613, 625, 627, 629, 673 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 189, 198, 220, 221, 268 Господарського кодексу України, ст. 10 Закону України "Про ціни і ціноутворення", ст.ст. 4-2, 4-3, 34 Господарського процесуального кодексу України.

23.05.2017 позивачем до Вищого господарського суду України було подано відзив на касаційну скаргу в якому ТОВ "Елпромпроект" зазначало про законність судових рішень попередніх інстанцій у цій справі та просило відмовити в задоволенні касаційної скарги.

У призначене судове засідання з'явилися представники позивача і відповідача.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає часковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 24.09.2013 між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (замовник) та ТОВ "Елпромпроект" (підрядник) було укладено договір на виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті "реконструкція підстанції КРЗ-4" № 3300, відповідно до п. 1.1 якого підрядник у межах договірної ціни виконує власними і залученими силами (за узгодженням з замовником на умовах, передбачених п. 8.1) роботи, що передбачені в специфікації обсягу робіт (додаток № 1) на об'єкті: "Реконструкція підстанції КРЗ-4" у повному обсязі основних та супутніх робіт (далі - роботи), відповідно до умов технічного завдання № 62-01-42 від 22.05.2013 (додаток № 3).

Згідно з п. 2.2 договору договірна ціна включає всі основні й супутні роботи згідно зі Специфікацією обсягу робіт (додаток № 1) з прийманням об'єкту в експлуатацію, та складається з 2-х етапів. 1 етап: розробка проектно-кошторисної документації; поставка основного обладнання, що має імпортне походження/складову. Перелік, найменування та вартість обладнання, що має імпортне походження/складову, викладено у додатку № 2 (Специфікація обладнання). Ціна контракту обмежена сумою 8 636 652.00 грн з ПДВ. 2 етап: будівельно-монтажні роботи; електромонтажні роботі; пусконалагоджувальні роботи. Роботи згідно з 2-м етапом підрядник виконує тільки після розробки проектно-кошторисної документації та узгодження з замовником відомостей об'ємів робіт та їх вартості.

Підрядник виконує повний обсяг робіт згідно з календарним планом-графіком виконання робіт (додаток 4). Початок робіт з моменту підписання договору обома сторонами та виконуються у терміни, зазначені у план-графіку виконання робіт (додаток 4). У випадку прострочення передачі замовником підряднику фронтів робіт, терміни виконання робіт можуть бути продовжені за погодженням сторін (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору замовник здійснює проміжні перерахунки за роботи протягом 30-ти календарних днів після підписання замовником повного пакету документів на оплату згідно з виконаними етапами робіт вказаними у специфікації обсягу робіт (додаток № 1) та кошторисної документації. Дана оплата здійснюється: у розмірі 90 відсотків від фактично виконаних робіт на підставі довідки (форма КБ-3), затвердженої наказом Мінрегіонбуду № 554 від 04.12.2009 та засвідченої підписами уповноважених представників сторін; 10 відсотків від фактично виконаних робіт замовник сплачує підряднику протягом 30-ти діб після повного виконання об'ємів робіт за цим договором та підписання акту (декларації) про готовність об'єкту до експлуатації.

Згідно з п. 4.2 договору замовник здійснює платежі за поставлене обладнання, що має імпортне походження/або складову наступним чином: 30% попередня оплата протягом 10 діб з дати надання підрядником банківської гарантії на повернення авансового платежу у разі не виконання підрядником своїх зобов'язань за даним договором. Проект листа від банку підрядника, про надання банківської гарантії, повинен бути попередньо узгоджений з замовником до дати його реєстрації; 60% по факту поставки протягом 30-ти діб з дати поставки; 10 % після підписання акту (декларації) готовності об'єкту до експлуатації протягом 30-ти діб з дати відповідного документу.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили, що зміна курсу Євро до української гривні на дату здійснення замовником оплати за поставлене обладнання, що має імпортне походження/або складову, більш ніж на 4 % відносно курсу, що становить 10,70 грн/1 Євро, на дату розрахунку вартості обладнання імпортного походження/або складову - 12.08.2013. В разі збільшення або зменшення курсу Євро до української гривні, як визначено вище, остаточна вартість поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, належна до сплати, розраховується замовником самостійно на дату здійснення оплати за наступною формулою: Ц1 = Ц0 х К1/К0, де Ц1 - остаточна вартість поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, Ц0 - ціна поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову; К1 - курс згідно котирування на міжбанківському валютному ринку України на дату здійснення замовником оплати за поставлене обладнання; К0 - курс згідно з п. 4.3 договору. Протягом 15 календарних днів після виконання усіх платежів замовником за поставлене обладнання згідно з договором та у разі якщо остаточна вартість поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, була змінена замовником на умовах, визначених цим розділом, замовник надає підряднику для підписання акт перерахунку поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, з усіма відповідними розрахунками, який зафіксує суму доплати підрядником у разі збільшення курсу згідно котирування на міжбанківському валютному ринку України, або суму повернення частини грошей замовником у разі зменшення курсу згідно котирування на міжбанківському валютному ринку України, що виникла внаслідок зміни курсу, більше ніж на 4%. Підрядник повинен підписати даний акт протягом 10 календарних днів з моменту його отримання. Потім, замовник або підрядник повинен провести відповідний балансовий платіж для компенсації установленої різниці іншому. Оплата виконується прямим банківським переказом на рахунок замовника або підрядника, на підставі виставленого підрядником коригуючого рахунку та розрахунку коригувань по раніше виставленим податковим накладним, складеним на дату підписання сторонами акту перерахунку поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, у строк протягом 10 календарних днів з моменту отримання оригіналів вище зазначених документів замовником. Після здійснення замовником сплати статочних 10 відсотків, згідно умов визначених п.4.2 даного договору, перерахунок 10 відсотків вартості поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, у разі зміни курсу котирування на міжбанківському валютному ринку України більше ніж на 4%, відбувається згідно з умовами викладених вище у даному пункті. Підписаний обома сторонами акт перерахунку поставленого обладнання, що має імпортне походження/або складову, є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 9.1 договору підрядник виконує роботи відповідно до проектної документації, будівельних норм та правил, графіків виконання робіт.

Згідно з п. 13.1 договору передача-приймання робіт після закінчення будівництва об'єкта підтверджується підписанням акта готовності об'єкту (декларацією) до експлуатації. З моменту підписання акта (декларації) готовності об'єкту до експлуатації замовник відповідає за зберігання об'єкту.

Усі додатки і протоколи до договору складають його невід'ємну частину. Будь-які зміни та доповнення до договору дійсні лише за умови, якщо вони занотовані у вигляді додаткової угоди, оформленої належним чином (підписаної сторонами та скріпленої печатками) (п.п. 19.1, 19.2. договору).

Відповідно до п. 19.3 договору він набирає сили після підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014. В будь-якому випадку, в частині гарантії договір діє до завершення гарантійних строків. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

На виконання умов договору сторони уклали: додаток № 1 до договору - "Специфікація обсягу робіт по об'єкту "Реконструкція підстанції КРЗ-4", відповідно до якого загальна вартість обумовленого сторонами обсягу робіт становить 23 038 392,00 грн з ПДВ; додаток № 2 до договору "Специфікація обладнання для об'єкту: "Реконструкція підстанції КРЗ-4", відповідно до якого вартість обланднання, необхідного для виконання договору становить 8 636 652,00 грн з ПДВ; додаток до договору № 3 "Технічне завдання"; додаток № 4 "Календарний план-графік виконання робіт по об'єкту"; додаток № 5 "Відомості субпідрядних організацій на виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті"; додаток № 6 "Звіт про стан промислової безпеки"; додаток № 7 "Класифікація видів порушень правил внутрішнього трудового розпорядку на території підприємства і розмір штрафних санкцій за дані порушення".

Господарськими судами також встановлено, що 24.03.2014 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, в якій вони дійшли згоди внести зміни в додаток № 2 до договору, виклавши його в новій редакції в додатку № 1 до додаткової угоди, а саме сторонами визначено обладнання для об'єкту (мовою оригіналу): элегазовый выключатель ЗАР1 FG (2 шт.) (производство Siemens); трансформатор тока ТФЗМ-150 (6 шт.) (производство Украина); трансформатор напряжения НКФА-170 (6 шт.) (производство Украина); разьединитель с двумя заземляющими ножами типа РГН.2-150/1000УХЛ1 (2 шт.) (производство "Элво" РФ); разъединитель с одним заземляющим ножом типа РГН. 1а-150/1000УХЛ1 (1 шт.) (производство "Элво" РФ); разьединитель с двумя заземляющими ножами типа РГН.2-220/1000УХЛ1 (2 шт.) (производство "Элво" РФ); разъединитель с одним заземляющим ножом типа РГН. 1а-220/1000УХЛ1 (1 шт.) (производство "Элво" РФ); заземлитель типа ЗОН-110Б- ІІУХЛ1(2 шт.) (производство "Элво" РФ); шинная опора ШОП-150 (6 шт.); комплект ошиновки (1 шт.). Оборудование РЗА в т.ч.: панели управления и защиты силових трансформаторов 60 мВА с учетом установки микропроцессорных блоков защит, а также защиты вводов 6 кВ № 1, 2, 3, 4 и секционных выключателей на микропроцессорных блоках с возможностью выполнения на них АВР-6кВ, АЧР-6кВ, груповой минимальной защиты и контроля изоляции на секциях 6 кВ; щит 0,4 кВ собственных нужд и щит 110 В постоянного тока; панели аварийной и предупредительной сигнализации; автоматическая синхронизация при включении на параллельную работу ввода с ПС КРЗ-2 и трансформаторов ПС КРЗ-4 и АВР между V и VI секциями шин 6 кВ. Всього на загальну суму 8 636 652,00 грн з ПДВ.

13.05.2014 сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору від 24.09.2013, в якій сторони домовились внести зміни в додаток № 1 до вказаного договору (специфікація обсягу робіт), виклавши його в новій редакції в додатку № 1 до додаткової угоди № 2, а саме сторонами було узгоджено обсяг робіт на об'єкті на загальну суму 23 038 392,00 грн з ПДВ.

16.07.2014 сторонами було підписано додаткову угоду № 3 до договору від 24.09.2013, в якій вирішено внести зміни в додаток № 4 до договору, виклавши його в новій редакції в додатку № 1 до додаткової угоди № 3.

17.11.2014 сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до договору від 24.09.2013, в якій сторони дійшли згоди внести зміни в додаток № 4 до договору, виклавши його в новій редакції в додатку № 1 до додаткової угоди № 4.

На виконання умов договору від 24.09.2013 сторонами було підписано наступні документи:

- за квітень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 7, реєстр обладнання к Ф-2в щодо разъединителя с одним заземляющим ножом типа РГН. 1а-220/1000УХЛ1 (производство "Элво" РФ) (1 шт.) на суму 278 640,00 грн з ПДВ;

- за квітень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 6, реєстр обладнання к Ф-2в щодо разъединителя с двумя заземляющими ножами типа РГН. 2-220/1000УХЛ1 (производство "Элво" РФ) (2 шт.) на суму 596 160,00 грн з ПДВ;

- за квітень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 5, реєстр обладнання к Ф-2в щодо разъединителя с двумя заземляющими ножами типа РГН. 2-150/1000УХЛ1 (производство "Элво" РФ) (2 шт.) на суму 596 160,00 грн з ПДВ;

- за травень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 1, реєстр обладнання к Ф-2в щодо заземлителя типа ЗОН-110Б- ІІУХЛ1(2 шт.), шинная опора ШОП-150 (6 шт.), комплект ошиновки (1 шт.) на суму 104 640,00 грн з ПДВ;

- за червень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 1, реєстр обладнання к Ф-2в щодо элегазового выключателя ЗАР1 FG (производство Siemens) (1 шт.) на суму 570 008,40 грн з ПДВ;

- за червень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 2, реєстр обладнання к Ф-2в щодо разъединителя одним заземляющим ножом типа РГН. 1а-150/1000УХЛ1 (производство "Элво" РФ) (1 шт.) на суму 278 640,00 грн з ПДВ;

- за серпень 2014 року: специфікацію вартості робіт за обладнання, акт на обладнання № 1, реєстр обладнання к Ф-2в щодо элегазового выключателя ЗАР1 FG (производство Siemens) (1 шт.) на суму 570 008,40 грн з ПДВ;

Як встановлено господарськими судами, 10.10.2014 сторонами було підписано акт № 1 щодо зміни ціни обладнання, яке поставлене ТОВ "Елпромпроект" за договором № 3300 від 24.09.2013, відповідно до якого сторони погодили, що підрядник виконав поставку обладнання за відповідними рахунками-фактурами на загальну суму 8 636 652,00 грн з ПДВ, що еквівалентно 807 163,738 євро (п. 2 акту № 1). Згідно з п. 4.3 договору в разі зміни курсу МВРУ Євро до Української гривні на 4% на дату здійснення оплати, як в сторону збільшення, так і в бік зменшення, є підставою для коригування остаточної вартості обладнанням за методикою передбаченою п. 4.3 (п. 3 акту № 1). Оплата в розмірі 90% згідно з п. 4.2 договору за поставлене обладнання, яке має імпортну складову, була проведена частинами. Тобто, нова ціна партії обладнання становить 11 358 288,34 грн з ПДВ (п.п. 4, 5 акту №1). Не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дати підписання сторонами цього акту, ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" зобов'язане сплатити ТОВ "Елпромпроект" різницю від загальної вартості договору та сумою коригування у відповідності із наведеним розрахунком у розмірі: 11 358 288,34 грн - 8 636 652,00 грн = 2 721 636,34 грн (п. 6 акту № 1).

Відповідно до виписки за особовим рахунком ТОВ "Елпромпроект" 13.11.2014 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" було сплачено підряднику грошові кошти в розмірі 2 721 636,34 грн.

05.05.2015 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" було підписано та скріплено печаткою Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція ПС КРЗ-4", у п. 15 якої зазначено, що на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи; обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку.

Господарськими судами також встановлено, що платіжним дорученням № 600024818 від 21.07.2015 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" сплатило ТОВ "Елпромпроект" грошові кошти у розмірі 2 297 116,21 грн, призначення платежу: "оплата згідно контракту 3300".

03.08.2015 ТОВ "Елпромпроект" виставило ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" рахунок № 260 на оплату курсової різниці 10% вартості поставленого обладнання на суму 1 080 525,88 грн, який був залишений останнім без оплати.

У зв'язку з зазначеним, ТОВ "Елпромпроект" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення з останнього на користь ТОВ "Елпромпроект" 1 080 525,88 грн - основного боргу за договором 24.09.2013, 28 554,71 грн - 3% річних, 97 895,64 грн - інфляційних втрат.

Задовольняючи позовні вимоги, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач на виконання умов договору від 24.09.2013 поставив обладнання імпортного походження у відповідності до додатку № 2 до вказаного договору в редакції додаткової угоди № 1, а відповідач, прийнявши вказане обладнання без зауважень, оплатив його вартість і курсову різницю щодо 90% вартості поставленого обладнання та, в порушення умов договору від 24.09.2013, відмовився від компенсації позивачу 10% вартості обладнання, скоригованої у зв'язку зі зміною курсу гривні до євро. При цьому із умов договору від 24.09.2013, які стосуються його вартості та розрахунків між сторонами, вбачається, що все обладнання, яке сторони обумовили поставити для КРЗ-4, визначене ними як основне обладнання, що має імпортне походження/складову. Місцевим та апеляційним господарськими судами перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, зроблений позивачем, і визнано його обгрунтованість.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується з вказаними висновками місцевого та апеляційного господарських судів в частині обгрунтованості розміру основного боргу, вважає їх передчасними, зробленими з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, враховуючи наступне.

Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено змішаний договір, який містить в собі як умови договору підряду, так і умови договору поставки. Спірні правовідносини виникли саме з умов договору, що стосуються поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 266 Господарського кодексу України загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору від 24.09.2013 поставив відповідачу обладнання у відповідності до додатку № 2 до вказаного договору в редакції додаткової угоди № 1, а відповідач, прийнявши вказане обладнання без зауважень, оплатив його вартість і курсову різницю лише щодо 90% вартості поставленого обладнання.

Таким чином, враховуючи, що згідно з п. 4.3 договору від 24.09.2013 зміна курсу української гривні до євро більш ніж на 4% на дату здійснення оплати, як в бік збільшення, так і в бік зменшення, є підставою для коригування остаточної вартості обладнання імпортного походження за методикою, передбаченою вказаним пунктом договору, суд касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про наявність у відповідача договірного зобов'язання компенсувати позивачу 10% вартості обладнання імпортного походження, скоригованої у зв'язку зі зміною курсу гривні до євро більш ніж на 4% на дату здійснення оплати.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при укладенні договору від 24.09.2013 сторонами було узгоджено перелік та загальну вартість необхідного для виконання договору обладнання, яка в подальшому була скоригована в додатку до додаткової угоди № 1 (додаток № 2 до спірного договору) від 24.03.2014 і становила 8 636 652,00 грн. Так, зі специфікації обладнання для об'єкту "Реконструкція підстанції КРЗ-4" в редакції додаткової угоди № 1 від 24.03.2014, яка є невід'ємною частиною договору від 24.09.2013, сторони погодили поставку обладнання - трансформаторів струму ТФЗМ-150 і трансформаторів напруги НКФА-170 виробництва України.

Отже, висновок судів про те, що за умовами договору від 24.09.2013 все обладнання, яке сторони обумовили поставити для КРЗ-4 і яке було поставлено позивачем, визначене ними як основне обладнання, що має імпортне походження/складову не відповідає дійсності.

Так, місцевим та апеляційним господарськими судами було залишено поза увагою, що у поданих позивачем документах на підтвердження поставки обладнання імпортного походження, зокрема в рахунках на оплату (а.с. - 65 - 68 т. 1) зазначено про поставку ним обладнання виробництва України, що узгоджується із специфікацією до договору від 24.09.2013 (додаток № 2).

Відповідачем зі свого боку було подано документи, в яких міститься інформація про українське походження частини поставленого позивачем обладнання, а саме специфікації, реєстри обладнання, акти на обладнання, записки збереження, видаткові накладні, паспорти (а.с. - 175 - 250 т. 2, а.с. - 1 - 15 т. 3), що також не були досліджені господарськими судами попередніх інстанцій.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України сторони могли визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. При цьому сума, що підлягала б сплаті у гривнях, мала визначатися за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Однак, при укладенні договору від 24.09.2013 та внесенні змін до нього, сторонами не було визначено грошовий еквівалент зобов'язання з поставки обладнання в іноземній валюті. Вартість всього обладнання була визначена виключно у національній валюті та обмежена конкретною сумою, яка повністю сплачена відповідачем.

При цьому умовами договору від 24.09.2013 (п. 4.3) була передбачена можливість та методика коригування остаточної вартості поставленого обладнання у зв'язку зі зміною курсу української гривні до євро більш ніж на 4% на дату здійснення оплати обладнання імпортного походження, оскільки відповідно до п.п. 2.2, 4.2 зазначеного договору обладнання мало б поставлятися після завершення розробки проектно-кошторисної документації, а його оплата мала здійснюватися замовником частинами, де останніх 10% вартості підлягали оплаті вже після підписання акту (декларації) готовності об'єкту до експлуатації протягом 30-ти діб з дати відповідного документу.

Тобто, сторонами був обумовлений механізм компенсації вартості обладнання, яке закуповувалося позивачем за іноземну валюту для виконання робіт на об'єкті за договором від 24.09.2013 у зв'язку зі зміною курсу гривні до іноземної валюти (євро).

Таким чином, висновки господарських судів попередніх інстанцій про те, що все обладнання, яке сторони обумовили поставити для КРЗ-4 і яке в результаті поставив позивач, визначене ними як основне обладнання, що має імпортне походження/складову, а відтак відповідач повинен сплатити його вартість у зв'язку зі зміною курсу гривні до євро є безпідставними, оскільки, як зазначалося вище, сторонами у договорі від 24.09.2013 не було визначено грошовий еквівалент вартості всього обладнання в іноземній валюті, а було обумовлено можливість компенсації витрат саме того обладнання, вартість якого знецінюється у зв'язку зі зміною курсу іноземної валюти за яку зазначене обладнання купувалося.

Отже, господарськими судами попередніх інстанцій не досліджено в сукупності всі умови спірного договору з урахуванням дійсних правовідносин, які склалися між сторонами, внаслідок чого залишено поза увагою та не надано правової оцінки обставинам справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Посилання позивача на наявність в складі виробленого в Україні обладнання значної частини складових імпортного походження, вартість яких впливає на коригування ціни договору з третіми особами оцінюються судом касаційної інстанції критично, оскільки, згідно зі ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. При цьому, як зазначає сам позивач, вищевказане обладнання було виготовлено виробником, зокрема, із складових імпортного походження та в подальшому відчужено позивачу з оплатою в національній валюті, що свідчить про врахування у вартості вказаного обладнання зміни валютної складової вартості комплектуючих імпортного походження. Доказів того, що позивачем самостійно закуповувалися складові імпортного походження, які в подальшому використовувалися для виготовлення цього обладнання останнім до судів подано не було.

Таким чином, для правильного вирішення спору господарським судам попередніх інстанцій необхідно було встановити чи було позивачем на виконання умов договору від 24.09.2013 разом з обладнанням імпортного походження поставлено також і обладнання українського виробництва та його вартість, що відповідно до умов зазначеного договору безпосередньо впливає на розмір компенсації вартості обладнання, яку зобов'язаний сплатити відповідач у зв'язку зі зміною курсу гривні до євро.

При цьому суд касаційної інстанції зазначає, що задоволення позову без дослідження вказаних обставин справи відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України спричинить безпідставне збагачення позивача на підставі рішення суду.

Викладене свідчить про передчасність висновків господарських судів попередніх інстанцій, зроблених без встановлення всіх обставин справи.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. При цьому за приписами ч. 2 ст. 111-7 ГПК України суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, збирати нові або додатково перевіряти вже наявні докази.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішення та постанови у даній справі з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 111-9 ГПК України.

При цьому, під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати вищевикладені обставини, які стали підставою для скасування судових актів та передачі справи на новий розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційна Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" підлягає частковому задоволенню, а постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 у справі № 904/5622/16 - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 у справі № 904/5622/16 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 у справі № 904/5622/16 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 у справі № 904/5622/16 скасувати. Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді М.В. Данилова

І.П. Ходаківська