ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017р. Справа № 914/598/17

Господарський суд Львівської області в складі судді Кітаєвої С.Б., при секретарі судового засідання Папроцькій Б.С., розглянув у відкритому

за позовом: Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «Укрелекон» , м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», м.Львів

про: стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги. Ціна позову: 1 115 132,99 грн.

судовому засіданні матеріали справи

за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 - представник (довіреність №193 від 03.03.2017р.),

від відповідача ОСОБА_2 представник (довіреність №84 від 19.07.2016р.).

Присутнім представникам сторін права і обовязки, передбачені с статтями 20, 22 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «Укрелекон», м.Київ, до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», м.Львів, про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 1115132,99 грн., з якої: 1 000 000,00 грн. основний борг , 76 613,82 грн. пеня, 30 299,99 грн. інфляційні нарахування, 8 219,18 грн. 3% річних, та про зобов»язання відповідача перерахувати позивачу заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 1 000 000,00 грн., 76 613,82 грн. пені, 30 299,99 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних в сумі 8 219,18 грн. Позивач просить також відшкодувати йому за рахунок відповідача понесені судові витрати, у зв»язку із поданням позовної заяви на розгляд до господарського суду.

Ухвалою суду від 27.03.2017 року порушено провадження у справі і прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 26.04.2017р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду висвітлені в ухвалі.

В судове засідання 26.04.2017 року позивач явку повноважного представника забезпечив. В додаток до листа від 19.04.2017 р. №97, який поступив до господарського суду 24.04.2017 року та зареєстрований за вх.№14896/17, позивачем подано для долучення до матеріалів справи:

заяву №96 від 19 квітня 2017 року, у якій позивач підтверджує, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між ДП «УКРЕЛЕКОН» () та Державним підприємством «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» ( ) про стягнення 1 115 132,99 грн., тобто між тими ж сторонами , про той же предмет і з тих же підстав, та немає рішення цих органів з такого спору;

довідку від 02 квітня 2017 року №040-07/1498 філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у якій підтверджується, що з рахунку №0002 ДП «Укрелекон»() здійснено оплату на користь Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () 10.12.2015 року платіжним дорученням №26 від 10.12.2015 р. платіж на суму 1 000 000,00 грн.;

оригінали Договору про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року та платіжного доручення №26 від 10 грудня 2015 року на суму 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу: «Поворотня фінансова допомога згідно договору №10/12/15 від 10.12.15, без ПДВ, (власні кошти)».

24.04.2017 року від відповідача поступило клопотання №42 від 20.04.2017 року про відкладення розгляду справи , у зв»язку із неможливістю забезпечити в судове засідання явку повноважного представника.

Відповідач в судове засідання 26.04.2017 року явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не подав, заявлені позивачем позовні вимоги не заперечив і не спростував належними та допустимими доказами.

Розгляд справи відкладався на 16.05.2017 року з підстав, наведених в ухвалі суду від 26.04.2017 року.

Листом за №152 від 10 травня 2017 року, який поступив до господарського суду 11.05.2017 року та зареєстрований за вх.№1687/17, позивач підтверджує, що сума заборгованості, яка заявлена до стягнення , не змінилась; долучає до матеріалів справи довідку філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Києві від 10.05.2017 року №040-07/1814, якою підтверджується , що в період з 10.12.2015 р. по 04.05.2017 р. з рахунку №0002 ДП «Укртелекон» () здійснено оплату на користь Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» ( ), а саме: 10.12.2015 року, платіжним дорученням №26 від 10.12.2015 р,. платіж на суму 1 000 000,00 грн. Інформація є вичерпною.

У Заяві за №151 від 10 травня 2017 року, яка поступила до господарського суду 12.05.17 р.( вх.№2081/17) та примірник якої скерований позивачем відповідачу 10.05.2017 року, про що свідчить опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек , які долучені до поданої до суду заяви, позивач відмовився від частини позовних вимог, які були сформульовані у прохальній частині позовної заяви і носили зобов»язальний характер (а саме, від вимог про зобов»язання відповідача перерахувати позивачу заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 1 000 000,00 грн., пеню в сумі 76 613,82 грн., 30 299,99 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 8 219,18 грн., та підтримує решту позовних вимог, а саме , про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 000 000,00 грн., пені в сумі 76 613,82 грн., 30 299,99 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 8 219,18 грн., розмір і підстави яких не змінились (викладені у позовній заяві), відтак, просить:

1.Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ) заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 1 000 000,00 грн. ( один мільйон гривень 00 копійок).

2. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» () пеню за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 76 613, 82 грн. (сімдесят шість тисяч шістсот тринадцять гривень 82 копійки).

3. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ) інфляційне збільшення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 30 299,99 грн. (тридцять тисяч двісті дев»яносто дев»ять гривень 99 копійок).

4. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ) проценти річних від суми заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 8 219,18 грн. (вісім тисяч двісті дев»ятнадцять гривень 18 копійок).

У відповідності до положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 №01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» визначено, що приписи частини четвертої статті 22 ГПК , передбачаючи право позивача, зокрема, на відмову від позову, не виключає можливості часткової відмови. Однак вона можлива лише у випадку, якщо позивачем заявлено дві чи більше вимог, і позивач відмовляється не від усіх цих вимог. У разі такої відмови та її прийняття судом провадження зі справи підлягає припиненню на підставі пункту 4 частини першої статті 80 ГПК у частині тих вимог, стосовно яких заявлено відмову, а решта вимог розглядається судом у загальному порядку.

Згідно з абзацом другим пункту 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 80 ГПК припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову ( за умови, що судом не буде застосовано припис частини шостої статті 22 ГПК щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Розглянувши заяву позивача №151 від 10 травня 2017 року, яка поступила до господарського суду 12.05.17 р.( вх.№2081/17 ), враховуючи, що відмова від частини позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, а відтак підлягає прийняттю судом.

Враховуючи, що позивач відмовився від частини позовних вимог і відмову прийнято господарським судом, виходячи із принципу диспозитивності у господарському праві та процесі (диспозитивність це можливість субєктів самостійно впорядковувати (регулювати) свої відносини, діяти на власний розсуд) та керуючись п.4 ч.1 ст.80 ГПК України, провадження у справі підлягає припиненню в частині заявлених вимог зобов»язального характеру, і, відповідно, в цій частині провадження у справі підлягає припиненню, а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку

Справа розглядається в частині заявлених вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 копійок), пені в сумі 76 613, 82 грн. (сімдесят шість тисяч шістсот тринадцять гривень 82 копійки), інфляційного збільшення заборгованості в сумі 30 299,99 грн. (тридцять тисяч двісті дев»яносто дев»ять гривень 99 копійок), 3% річних в сумі 8 219,18 грн. (вісім тисяч двісті дев»ятнадцять гривень 18 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення договірних зобовязань не здійснив повернення отриманої поворотної фінансової допомоги, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість на загальну суму 1 000 000,00 грн. За неналежне виконання грошових зобовязань позивачем нараховано відповідачу пеню, інфляційні нарахування та три проценти річних від простроченої суми боргу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи по наявних в ній матеріалах, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд встановив наступне.

10 грудня 2015 року між Державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» (Позикодавець) та Державним підприємством «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (Позичальник) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Позикодавець надає, а Позичальник приймає безпроцентну поворотну фінансову допомогу грошовими коштами у сумі 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 копійок) ( далі по тексту позика) та зобов»язується повернути таку ж суму грошових коштів Позикодавцеві до 10 грудня 2016 року включно.

Відповідно до п.1.2 позика , визначена в цьому Договорі, надається Позичальникові на безпроцентній основі.

Позикодавець надає Позичальнику позику протягом 5 (п»яти) робочих днів після підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін цього Договору ( п.2.1).

Позика надається у безготівковому порядку шляхом перерахування Позикодавцем грошових коштів на банківський рахунок Позичальника згідно з реквізитами, зазначеними у розділі 9 цього Договору ( п.2.2).

Днем надання позики вважається день списання суми позики з банківського рахунку Позикодавця згідно з реквізитами, зазначеними у розділі 9 цього Договору ( п.2.3).

Відповідно до п.3.1 Договору, позика має бути повернена в повному обсязі до 10 грудня 2016 року включно.

Термін повернення позики може бути змінено виключно за взаємною згодою Сторін, про що укладається додаткова угода до Договору ( п.3.2).

Відповідно до п.4.1, позика повертається у безготівковому порядку шляхом перерахування Позичальником грошових коштів на банківський рахунок Позикодавця згідно з реквізитами, зазначеними у розділі 9 цього Договору.

Позика вважається поверненою після зарахування всієї суми, передбаченої пунктом 1.1 цього Договору, на банківський рахунок Позикодавця згідно з реквізитами, зазначеними у розділі 9 цього Договору (п.4.2).

Днем повернення позики вважається день зарахування суми позики на банківський рахунок Позикодавця згідно з реквізитами, зазначеними у розділі 9 цього Договору (п.4.3).

Позичальник може повернути позику достроково у порядку, передбаченому пунктом 4.1 цього Договору (п.4.4).

Відповідно до п.5.1, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 10 грудня 2016 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов»язань за цим Договором.

У п.5.2 Сторони погодили, що дія Договору може бути припинена достроково за взаємною згодою Сторін, про що укладається додаткова угода, виключно у разі виконання Позичальником пункту 4.1 цього Договору.

Закінчення терміну дії Договору не звільняє Сторони від необхідності виконати зобов»язання, що виникли протягом терміну його дії ( п.5.3).

Відповідальність сторін передбачена у розділі 6 Договору. Так, відповідно до п.6.1 Договору, у випадку порушення своїх зобов»язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність, визначену чинним законодавством України та цим Договором. Порушенням зобов»язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до п.6.2, у разі несвоєчасного повернення Позичальником позики в термін та/або в порядку, передбаченому пунктами 3.1 та 4.2 цього Договору, Позичальник сплачує на користь Позикодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Пеня сплачується Позичальником за весь строк прострочення до повного виконання Позичальником своїх зобов»язань за цим Договором.

Відповідно до п.8.3 зміни і доповнення до цього Договору набирають чинності з моменту належного оформлення Сторонами відповідної Додаткової угоди до цього Договору, тобто з моменту викладення її у письмовій формі, підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін, якщо інше не встановлено у самій Додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному законодавстві України.

Договір підписаний сторонами (Позикодавцем і Позичальником) та скріплений гербовими печатками юридичних осіб: Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» та Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області».

Доказів розірвання договору чи визнання його недійсним (повністю чи в частині) сторонами суду не надано і на такі обставини вони не покликаються.

Наявним у справі платіжним дорученням №26 від 10 грудня 2015 року підтверджується, що Позивачем перераховано на рахунок Відповідача кошти в сумі 1 000 000,00 грн. з призначенням платежу: « Поворотна фінансова допомога згідно договору №10/12/15 від 10.12.15, без ПДВ (власні кошти)».

Згідно з умовами у пункті 3.1 Договору позика мала бути повернута в повному обсязі до 10 грудня 2016 року. Проте, Відповідач у термін, встановлений Договором, позику не повернув, про причини невиконання зобов»язань за Договором не повідомив.

З матеріалів у справі вбачається, що ДП «УКРЕЛЕКОН» листом від 27 лютого 2017 року №43 зверталось до ДП «ВСЦ у Львівській області» з вимогою про негайне виконання зобов»язань, встановлених Договором, та повернення позики на поточний рахунок ДП «УКРЕЛЕКОН» №0002 в Філії АТ «Укрексімбанк» м.Київ, МФО 380333.

У відповідь на лист ДП «УКРЕЛЕКОН» від 27 лютого 2017 року №43 Відповідач у листі від 13 березня 2017 року №23 (вх.№59 від 17 березня 2017 року у Позивача) визнав неналежне виконання власних зобов»язань за Договором, але не надав пропозицій щодо строків погашення вказаної заборгованості.

Наявними у справі ОСОБА_3 від 02 квітня 2017 року №040-07/1498 та від 10.05.2017 року №040-07/1814 філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підтверджується, що з рахунку №0002 ДП «Укрелекон» () здійснено оплату на користь Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () 10.12.2015 року платіжним дорученням №26 від 10.12.2015 р. в сумі 1 000 000,00 грн. У ОСОБА_3 вказує, що інформація є вичерпною, тобто, інформація про поступлення коштів в сумі 1 000 000,00 грн. на рахунок ДП «Укрелекон» від ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» відсутня.

Станом на момент прийняття рішення у справі заборгованість за Договором в сумі 1 000 000,00 грн. залишається не погашеною. Доказів зворотнього (тобто, доказів повернення поворотної фінансової допомоги Відповідачем) матеріали справи не містять.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає, що Відповідачем порушено вимоги Договору щодо своєчасного повернення поворотної фінансової допомоги, а тому просить суд стягнути з ДП «ВСЦ у Львівській області» суму заборгованості у розмірі 1 000 000,00 грн., 76 613,82 грн. пені відповідно до п. 6.2 Договору, 30 299,99 грн. інфляційних нарахувань та 8 219,18 грн. 3% річних, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань та необхідність задоволення позову в цій частині з таких підстав.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

З умов укладеного між сторонами Договору № 10/12/15 від 10 грудня 2015 вбачається, що останній за своєю правовою природою є договором позики, а тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Надання ДП «УКРЕЛЕКОН» Відповідачу поворотної фінансової допомоги підтверджується платіжним дорученням від 10 грудня 2015 року №26 на суму 1 000 000,00 грн., копія якого наявна в матеріалах справи.

За умовами Договору фінансова допомога надається строком до 10 грудня 2016 року (п. 3.1 договору).

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що станом як на 10.12.2016 року, так і станом на дату подання позовної заяви до господарського суду Львівської області ( і станом на дату прийняття рішення у справі) ДП «ВСЦ у Львівській області» не повернуто ДП «УКРЕЛЕКОН» поворотну фінансову допомогу в сумі 1 000 000,00 грн.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення коштів за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року та факту наявності заборгованості у розмірі 1 000 000,00 грн., вимога позивача про стягнення з відповідача поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 000 000,00 грн. визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за Договором Позивач просить суд стягнути на його користь з Відповідача інфляційні нарахування у розмірі 30 299,99 грн., 8 219,18 грн. 3% річних та 76613,82 грн. пені

Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у п.4 (п.п.4.1) Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань»,- сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Дії відповідача є порушенням вимог Договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору та положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено виконані позивачем розрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних та встановлено, що такі розрахунки проведено вірно, відповідно, вимоги позивача про стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 30 299,99 грн. та 8 219,18 грн. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України та ст.230 ГК України у разі порушення зобов»язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частинами першою і третьою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Інше встановлено у п.6.2 Договору.

Відповідно до п.6.2, у разі несвоєчасного повернення Позичальником позики в термін та/або в порядку, передбаченому пунктами 3.1 та 4.2 цього Договору, Позичальник сплачує на користь Позикодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Пеня сплачується Позичальником за весь строк прострочення до повного виконання Позичальником своїх зобов»язань за цим Договором.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено виконаний позивачем розрахунок пені та встановлено, що такий розрахунок проведено вірно, відповідно, вимога позивача про стягнення 76 613,82 грн. пені є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст.1,2,4-3,12,22,32,33,34,36,43,44,49,74, 78, п.4 ч.1 ст.ст.80, ст.ст.82,84,85,116 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (юридична адреса: вул.Стрийська,35, м.Львів,79003; ) на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» (юридична адреса: Львівська площа,8, м.Київ,04655; поштова адреса вул.О.Довженка,3, м.Київ,03057; ) заборгованість за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 копійок).

3. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (юридична адреса: вул.Стрийська,35, м.Львів,79003; ) на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» (юридична адреса: Львівська площа,8, м.Київ,04655; поштова адреса вул.О.Довженка,3, м.Київ,03057; ) пеню за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 76 613, 82 грн. (сімдесят шість тисяч шістсот тринадцять гривень 82 копійки).

4. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (юридична адреса: вул.Стрийська,35, м.Львів,79003; ) на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» (юридична адреса: Львівська площа,8, м.Київ,04655; поштова адреса вул.О.Довженка,3, м.Київ,03057; ) інфляційне збільшення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 30 299,99 грн. (тридцять тисяч двісті дев»яносто дев»ять гривень 99 копійок).

5. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (юридична адреса: вул.Стрийська,35, м.Львів,79003; ) на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» (юридична адреса: Львівська площа,8, м.Київ,04655; поштова адреса вул.О.Довженка,3, м.Київ,03057; ) проценти річних від суми заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 8 219,18 грн. (вісім тисяч двісті дев»ятнадцять гривень 18 копійок).

6. Стягнути з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (юридична адреса: вул.Стрийська,35, м.Львів,79003; ) на користь Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» (юридична адреса: Львівська площа,8, м.Київ,04655; поштова адреса вул.О.Довженка,3, м.Київ,03057; ) 16 726,99 грн. судового збору.

7. Накази видати відповідно до ст.116 господарського процесуального кодексу України.

8. Прийняти відмову позивача від позовних вимог щодо :

- Зобов»язання Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () перерахувати заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 копійок) на поточний рахунок №5147 Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ), відкритий у Філії АТ «Укрексімбанк» м.Київ, код банку 322313.

- Зобов»язання Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () перерахувати пеню за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 76 613,82 грн. ( сімдесят шість тисяч шістсот тринадцять гривень 82 копійки) на поточний рахунок №5147 Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ), відкритий у Філії АТ «Укрексімбанк» м.Київ, код банку 322313.

- Зобов»язання Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () перерахувати інфляційне збільшення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 30 299,99 грн. (тридцять тисяч двісті дев»яносто дев»ять гривень 99 копійок) на поточний рахунок №5147 Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ), відкритий у Філії АТ «Укрексімбанк» м.Київ, код банку 322313.

- Зобов»язання Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» () перерахувати проценти річних від суми заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/12/15 від 10 грудня 2015 року в сумі 8 219,18 грн. (вісім тисяч двісті дев»ятнадцять гривень 18 копійок) на поточний рахунок №5147 Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «УКРЕЛЕКОН» ( ), відкритий у Філії АТ «Укрексімбанк» м.Київ, код банку 322313.

і припинити провадження в цій частині позовних вимог відповідно до п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 22.05.2017р.

Суддя Кітаєва С.Б.