УХВАЛА

25.05.2017Справа № 910/5503/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олетранс»

До Державного підприємства «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами»

Про стягнення 44 525,40 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Харченко Д.М.

Від відповідача: Білан Р.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олетранс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» про стягнення 44 525,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.17. порушено провадження у справі № 910/5503/17 та призначено її до розгляду на 11.05.17.

10.05.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

За результатами судового засідання 11.05.17. розгляд справи було відкладено на 25.05.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 25.05.17. позивачем було підтримано подану ним 25.05.17. через відділ діловодства суду заяву про збільшення на підставі ст. 22 ГПК України розміру позовних вимог, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Олетранс» просить суд стягнути з відповідача на свою користь 52 769,57 грн., з яких: 26 633,52 грн. - пеня, 23 238,31 грн. - інфляційні втрати, 2 897,74 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом, отже має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Вказане також викладено в п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

В судовому засіданні 25.05.17. позивачем було підтримано подане ним 25.05.17. через відділ діловодства суду клопотання про залучення до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та витребування від вказаної особи інформації щодо стану виконання виконавчого провадження № 53500097 про стягнення з відповідача в даній справі заборгованості на користь позивача в даній справі.

Відповідач в судовому засіданні 25.05.17. проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Розглянувши означене клопотання в судовому засіданні 25.05.17. суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на викладене далі.

Клопотання позивача мотивовано тим, що станом на сьогоднішній день рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.16. у справі № 910/16172/16 не виконано, що може бути підтверджено Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Предметом спору в даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача пені, 3% річних, інфляційних втрат у зв'язку із несвоєчасним виконанням та невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати грошових коштів, а тому рішення чи ухвала в даній справі ніяким чином не може впливати на права і законні інтереси Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, як і не буде вказану особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, не буде змінено її наявні права та/або обов'язки, як і не буде позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Питання витребування доказів в господарському процесі регулюється приписами ст. 38 ГПК України, за приписами якої сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. Це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об'єктом судового пізнання.

Виходячи зі змісту ст. 32 ГПК України, належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

В пункті 2.1 постави Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Разом з тим, позивач є стягувачем у вказаному в клопотанні виконавчому провадженні та не позбавлений права ознайомитись з його матеріалами, та маючи ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не позбавлений права отримати з нього документи про хід відповідного виконавчого провадження.

За приписами ч. 3 ст. 77 ГПК України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

В зв'язку з тим, що позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, а відповідачем заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення із зазначеною заявою, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголосити в судовому засіданні перерву.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Олетранс» з задоволенні клопотання про залучення третьої особи та витребування доказів.

2. Оголосити в судовому засіданні перерву до 06.06.17. о 14:10 год.

Суддя Т.М. Ващенко

06.06.17 о 14:10 год.