ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. Справа № 911/1191/17

За позовом Фермерського господарства «Сільгоспновація Плюс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-Пласт»

про стягнення 23 850 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 10/01-6 від 10.01.2017);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Фермерське господарство «Сільгоспновація Плюс» (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-Пласт» (далі відповідач) про стягнення 23 850 грн попередньої оплати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з поставки товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2017 порушено провадження у справі № 911/1191/17, розгляд справи призначено на 19.05.2017.

26.04.2017 до канцелярії господарського суду Київської області повернулася копія ухвали господарського суду Київської області від 19.04.2017, яка була направлена судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-Пласт» (08352, Київська обл., Бориспільский район, с. Щасливе, вул. Демидівська, 31). Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органом поштового звязку з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до абзацу третього пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення троку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 19.05.2017 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 19.05.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2017 позивач, на виконання домовленості з відповідачем щодо поставки товару та рахунку-фактури № ШП-0004753 від 02.03.2017 (а.с. 5), сплатив останньому на рахунок 23 850 грн, в якості передоплати за товар, що підтверджується платіжним дорученням № 1126 від 02.03.2017 (а.с. 6).

14.03.2017 позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про повернення грошових коштів за оплачений та непоставлений товар № 14/03 від 14.03.2017 (а.с. 7), згідно якої вимагав негайно повернути сплачені кошти у сумі 23 850 грн, що підтверджується копією поштового конверта (а.с. 7 на звороті). Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення досягнутої між сторонами домовленості щодо поставки товару, зобовязання з поставки товару не виконав, товар на суму 23 850 грн позивачу не поставив, грошові кошти у сумі 23 850 грн станом на момент судового розгляду справи позивачу не повернув, що підтверджується довідкою ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» № 057-08-04/649 від 18.05.2017 (а.с. 27) та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимога про стягнення 23 850, 54 грн попередньої оплати.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що 02.03.2017 позивач, на виконання домовленості з відповідачем щодо поставки товару та рахунку-фактури № ШП-0004753 від 02.03.2017 (а.с. 5), сплатив останньому на рахунок 23 850 грн, в якості передоплати за товар, що підтверджується платіжним дорученням № 1126 від 02.03.2017 (а.с. 6); 14.03.2017 позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про повернення грошових коштів за оплачений та непоставлений товар № 14/03 від 14.03.2017 (а.с. 7), згідно якої вимагав негайно повернути сплачені кошти у сумі 23 850 грн, що підтверджується копією поштового конверта (а.с. 7 на звороті), яка залишена без відповіді та задоволення; відповідач, в порушення досягнутої між сторонами домовленості щодо поставки товару, зобовязання з поставки товару не виконав, товар на суму 23 850 грн позивачу не поставив, грошові кошти у сумі 23 850 грн станом на момент судового розгляду справи позивачу не повернув, що підтверджується довідкою ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» № 057-08-04/649 від 18.05.2017 (а.с. 27) та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що попередню оплату відповідачем позивачу на час прийняття судового рішення не повернуто, розмір вказаної попередньої оплати відповідає фактичним обставинам справи та підлягає поверненню, вимога позивача про стягнення з відповідача 23 850, 54 грн попередньої оплати є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-Пласт» (08352, Київська обл., Бориспільский район, село Щасливе, вул. Демидівська, 31; ідентифікаційний код 33488629) на користь Фермерського господарства «Сільгоспновація Плюс» (53070, Дніпропетровська обл., Криворізький район, село Широке, вул. Ленінського Комсомолу, буд. 20; ідентифікаційний код 33143226) 23 850 (двадцять три тисячі вісімсот пятдесят гривень) 00 коп. попередньої оплати та 1 600 (одну тисячу шістсот гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 24.05.2017

Суддя П.В.Горбасенко