ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 року Справа № 904/8400/15

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Джихур О.В.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

Представники сторін:

від прокуратури Дніпропетровської області: ОСОБА_2, посвідчення №000865 від 17.08.2012 року;

від позивача: ОСОБА_3, представник, довіреність №б/н від 30.12.2016 року;

від відповідача-1: представник не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_4, представник, посвідчення №135 від 07.06.2016 року;

від третьої особи-1: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 року у справі №904/8400/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАТ "Автомир", м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Алтай-Шина", м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 міської ради, м. Дніпро

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

за участю прокуратури Дніпропетровської області, м. Дніпро

про стягнення заборгованості та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАТ Автомир (надалі ТОВ ЗАТ Автомир) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою з вимогами наступного змісту:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Алтай-Шина" (надалі ТОВ "Торговий дім "Алтай-Шина") на свою користь заборгованість по орендній платі у розмірі 10 000 грн. згідно договору оренди нерухомого майна від 01.06.2015 року, укладеного між сторонами;

- визнати за позивачем право власності на будівлі та споруди: літ. - В-1 - будівля офісна, на першому поверсі поз. 1-3, загальна площа по першому поверху 20,2 м 2 , літ. підВ-1 - підвал поз.4, загальна площа по літ. підВ-1 22,5 м2 , літ. в3 - ганок, загальна площа по літ.В-1 - 42,7 м2 , літ.Д-2 - будівля офісна, на першому поверсі поз.1-11, загальна площа по першому поверху 79,2 м2 , на другому поверсі поз. 12-19, загальна площа по другому поверху 78,7 м2 , літ. Д1 - 2- прибудова, літ.д - ганок, загальна площа по літ Д-2 - 157,9 м2 , літ. З-1 - склад, поз. 1,2, літ.з - естакада, загальна площа по літ. З-1 - 718,3 м2 , літ. К-1 - прохідна, на першому поверсі поз. 1,2, загальна площа по першому поверху 13,2 м2 , літ. підК-1 - цокольний поверх, поз.3,4, загальна площа по цокольному поверху 9,8 м2 , літ. к-сходи, літ.к1 - ганок, загальна площа по літ.К-1 - 23,0 м2 , літ. Л-1- котельня, поз.1-8, літ. л - сходи, загальна площа по літ. Л-1 - 57,6 м2 , літ. М- склад, поз. 1-3, літ. до М-козирок, загальна площа по літ. М-587,6 м2 , літ. Н - склад, поз 1, літ. до Н - козирок, загальна площа по літ. Н-713,2 м2 , літ. О - навіс, літ. до О - козирок, літ. П-1 - гараж, поз. 1, до П-1 - козирок, загальна площа по літ. П-1 - 65,1 м2 , №1 - навіс, №16, 27-51, I-III - споруди, що знаходяться по вулиці Матлахова, 2 у місті Дніпропетровську.

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що відповідач відмовляється виконувати умови договору оренди, а саме сплатити борг, посилаючись на те, що позивач не є належним власником переданого в оренду нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/8400/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року, позов задоволено; з ТОВ Алтай-Шина на користь ТОВ "ЗАТ "Автомир" стягнуто заборгованість по орендній платі у розмірі 10 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1643 грн. 70 коп.; визнано за ТОВ "ЗАТ "Автомир" право власності на будівлі та споруди: літ. - В-1 - будівля офісна, на першому поверсі поз. 1-3, загальна площа по першому поверху 20,2 м 2 , літ. підВ-1 - підвал поз.4, загальна площа по літ. підВ-1 22,5 м2 , літ. в3 - ганок, загальна площа по літ.В-1 - 42,7 м2 , літ.Д-2 - будівля офісна, на першому поверсі поз.1-11, загальна площа по першому поверху 79,2 м2 , на другому поверсі поз. 12-19, загальна площа по другому поверху 78,7 м , літ. Д1 - 2- прибудова, літ.д - ганок, загальна площа по літ Д-2 - 157,9 м2 , літ. З-1 - склад, поз. 1,2, літ.з - естакада, загальна площа по літ. З-1 - 718,3 м2 , літ. К-1 - прохідна, на першому поверсі поз. 1,2, загальна площа по першому поверху 13,2 м2 , літ. підК-1 - цокольний поверх, поз.3,4, загальна площа по цокольному поверху 9,8 м2 , літ. к-сходи, літ.к1 - ганок, загальна площа по літ.К-1 - 23,0 м2 , літ. Л-1- котельня, поз.1-8, літ. л - сходи, загальна площа по літ. Л-1 - 57,6 м2 , літ. М- склад, поз. 1-3, літ. до М-козирок, загальна площа по літ. М-587,6 м2 , літ. Н - склад, поз 1, літ. до Н - козирок, загальна площа по літ. Н-713,2 м2 , літ. О - навіс, літ. до О - козирок, літ. П-1 - гараж, поз. 1, до П-1 - козирок, загальна площа по літ. П-1 - 65,1 м2 , №1 - навіс, №16, 27-51, I-III - споруди, що знаходяться по вулиці Матлахова, 2 у місті Дніпропетровську.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016 року постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/8400/15 скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом касаційної інстанції вказано про необхідність зясувати, який правовий режим земельної ділянки, на якій здійснено будівництво, та врахувати, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за особою, що вимагає такого визнання, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що визначають цільове призначення такої землі; зясувати підстави неотримання позивачем державного акту на право постійного користування земельною ділянкою; встановити чи відповідає самочинне будівництво державним стандартним нормам і правилам, передбаченими Законом України «Про архітектурну діяльність» та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ст. 11112 Господасрького процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 року у справі №904/8400/15 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено; з ТОВ Алтай-Шина на користь ТОВ "ЗАТ "Автомир" стягнуто 10 000 грн. заборгованості по орендній платі, 1 643 грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору; визнано за ТОВ "ЗАТ "Автомир" право власності на будівлі та споруди: літ. - В-1 - будівля офісна, на першому поверсі поз. 1-3, загальна площа по першому поверху 20,2 м 2 , літ. підВ-1 - підвал поз.4, загальна площа по літ. підВ-1 22,5 м2 , літ. в3 - ганок, загальна площа по літ.В-1 - 42,7 м2 , літ.Д-2 - будівля офісна, на першому поверсі поз.1-11, загальна площа по першому поверху 79,2 м2 , на другому поверсі поз. 12-19, загальна площа по другому поверху 78,7 м , літ. Д1 - 2- прибудова, літ.д - ганок, загальна площа по літ Д-2 - 157,9 м2 , літ. З-1 - склад, поз. 1,2, літ.з - естакада, загальна площа по літ. З-1 - 718,3 м2 , літ. К-1 - прохідна, на першому поверсі поз. 1,2, загальна площа по першому поверху 13,2 м2 , літ. підК-1 - цокольний поверх, поз.3,4, загальна площа по цокольному поверху 9,8 м2 , літ. к-сходи, літ.к1 - ганок, загальна площа по літ.К-1 - 23,0 м2 , літ. Л-1- котельня, поз.1-8, літ. л - сходи, загальна площа по літ. Л-1 - 57,6 м2 , літ. М- склад, поз. 1-3, літ. до М-козирок, загальна площа по літ. М-587,6 м2 , літ. Н - склад, поз 1, літ. до Н - козирок, загальна площа по літ. Н-713,2 м2 , літ. О - навіс, літ. до О - козирок, літ. П-1 - гараж, поз. 1, до П-1 - козирок, загальна площа по літ. П-1 - 65,1 м2 , №1 - навіс, №16, 27-51, I-III - споруди, що знаходяться по вулиці Матлахова, 2 у місті Дніпропетровську.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ОСОБА_1 апеляційний господарський суд його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що судове рішення прийнято з порушенням ст.ст. 4, 34, 43, 83, 11112 Господарського процесуального кодексу України, без врахувань вказівок суда касаційної інстанції, що потягло невірне застосування ним ст. ст. 331, 376 Цивільного кодексу України, ст. 10 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України про «Місцеве самоврядування в Україні», ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 року у справі №904/8400/15 вищезазначену апеляційну скаргу прийнято до розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року у справі №904/8400/15 виключено із складу учасників судового процесу як третю особу-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міську раду; залучено до участі у справі в якості відповідача-2 ОСОБА_1 міську раду; Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Алтай-Шина" визначено вважати відповідачем-1; Державну архітектурно-будівельну інспекцію України у Дніпропетровській області визначено вважати третьою особою-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Відповідач-2 апеляційну скаргу підтримав.

Позивач та відповідач-1 проти доводів апеляційної скарги заперечили, вважають їх необґрунтованими та безпідставними.

Третя особа-1 на виклик суду не зявилась, пояснень по суті спору не надала, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників прокуратури, позивача та відповідача-2, дослідивши матеріали справи, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна №6 від 12.12.1999 року (надалі договір купівлі-продажу), укладеним з Відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 11257", позивач набув у власність наступне нерухоме майно:

- заправочна літ. В-1 загальною площею 21,5 м2, підвал літ. підВ-1 загальною площею 22,5 м , прибудову літ. В1-1 загальною площею 11,3 м2, ґанки літ. в1, літ. в2 , загальна площа по літ. В-1 55,3 м2;

- медпункт літ.Д-2 загальною площею 138,3 м2, прибудова літ.Д1-2 загальною площею 9,4 м2, ґанок літ. д, загальна площа по літ. Д-2 147,7 м2 ;

- підсобне літ. Е-1 загальною площею 21,1 м2;

- підсобне літ. Ж-1 загальною площею 8,8 м2;

- складське літ. 3-1 загальною площею 399,7 м2, прибудови літ. 3і-1 загальною площею 89,8 м2, літ. З11-1, загальною площею 157,5 м2, загальна площа по літ. 3-1 647,0 м2;

- літ. К-1 - прохідна загальною площею 13,2 м2, літ. підК-1 - цокольний поверх загальною площею 9,8 м2, літ. к - сходи, літ. к1 - ґанок, загальна площа по літ. К-1 -23,0 м2;

- літ. Л-1 - котельня, літ. л - сходи, загальна площа по літ. Л-1 - 57,6 м2;

- літ. М - склад, загальною площею 587,6 м2 ; .

- літ. Н - склад, загальною площею 713,2 м2;

- літ. П-1 - гараж, загальною площею 65,1 м2

- літ. О - навіс;

- навіс № 1;

- огорожа № 16, 27-51, I-III.

Про передачу майна за вказаним договором його сторонами підписано акт приймання-передачі.

Відповідно до ст. 224 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу, нотаріальне посвідчення такого договору між юридичними особами не вимагалось.

Позивач, як власник нерухомого майна за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Матлахова,2, уклав з ТОВ "Торговий дім "Алтай-Шина" договір оренди від 01.06.2015 року (надалі договір оренди), за умовами п.1.2 якого орендодавець (позивач) зобов'язався передати орендареві (відповідач) у строкове володіння та користування, а орендар, в свою чергу, зобов'язався прийняти нерухоме майно будівлі офісні літ. В-1, літ. Д-2, склад літ. З-1, прохідну літ. К, котельню літ. Л-1, склади літ. М, літ. Н, гараж літ. П-1, навіс літ. О, навіс №1, споруди №16, 27-51, мостіння І-ІІІ, що знаходяться по вул. Матлахова, 2 в м.Дніпропетровську та сплачувати орендодавцю орендну плату.

З зазначеного переліку майна вбачається, що частина переданого орендарю майна - склад літ.З-1, прохідна літ. К, котельня літ. Л-1, склади літ. М, літ. Н, гараж літ.П-1, навіс літ. О, навіс №1, споруди №16, 27-51, є майном, що отримано позивачем за договором купівлі-продажу.

Інша частина переданого в оренду майна - літ. В-1, літ. Д-2 є майном, у якого змінено функціональне призначення заправочна літ. В-1, медпункт літ. Д-2 на будівлі офісні літ. В-1, літ. Д-2, будівля офісна.

На виконання умов договору оренди позивач передав, а відповідач прийняв в строкове володіння та користування нерухоме майно відповідно до п. 1.2 договору, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2015 року.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 договору оренди орендна плата за використання майна за цим договором становить 5 000 грн. на місяць, з коригуванням на індекс інфляції та орендна плата сплачується орендарем в повному обсязі щомісяця у термін не пізніше 15 числа наступного місяця і не залежить від наслідків господарчої діяльності орендаря.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Доказів на спростування доводів позивача щодо наявної заборгованості та її розміру відповідач-1 не надав.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати за період: липень - серпень 2015 року у загальному розмірі 10 000 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 317, ч.1 та ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Придбавши згідно договору купівлі-продажу нерухоме майно, позивач, користуючись своїми правами власника, без отримання на це належного дозволу здійснив переобладнання, зміну функціонального призначення, а також самочинне будівництво деяких будівель.

Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_5 11.08.2015 року, вже переобладнане нерухоме майно - будівлі та споруди, що знаходиться по вул. Матлахова, 2 в м. Дніпропетровську, мають наступні технічні характеристики: літ. - В-1 - будівля офісна, на першому поверсі поз. 1-3, загальна площа по першому поверху 20,2 м 2 , літ. підВ-1 - підвал поз.4, загальна площа по літ. підВ-1 22,5 м2 , літ. в3 - ганок, загальна площа по літ.В-1 - 42,7 м2 , літ.Д-2 - будівля офісна, на першому поверсі поз.1-11, загальна площа по першому поверху 79,2 м2 , на другому поверсі поз. 12-19, загальна площа по другому поверху 78,7 м , літ. Д1 - 2- прибудова, літ.д - ганок, загальна площа по літ Д-2 - 157,9 м2 , літ. З-1 - склад, поз. 1,2, літ.з - естакада, загальна площа по літ. З-1 - 718,3 м2 , літ. К-1 - прохідна, на першому поверсі поз. 1,2, загальна площа по першому поверху 13,2 м2 , літ. підК-1 - цокольний поверх, поз.3,4, загальна площа по цокольному поверху 9,8 м2 , літ. к-сходи, літ.к1 - ганок, загальна площа по літ.К-1 - 23,0 м2 , літ. Л-1- котельня, поз.1-8, літ. л - сходи, загальна площа по літ. Л-1 - 57,6 м2 , літ. М- склад, поз. 1-3, літ. до М-козирок, загальна площа по літ. М-587,6 м2 , літ. Н - склад, поз 1, літ. до Н - козирок, загальна площа по літ. Н-713,2 м2 , літ. О - навіс, літ. до О - козирок, літ. П-1 - гараж, поз. 1, до П-1 - козирок, загальна площа по літ. П-1 - 65,1 м2 , №1 - навіс, №16, 27-51, I-III споруди.

У відповідності до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту.

Частина 1 ст. 376 Цивільного кордексу України застосовується й до випадків самочинної реконструкції обєк та нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо).

У розумінні ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт неру хомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самовряду вання, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання бу дівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником раніше отримано право власності.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на обєкт нерухомості (ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України).

Виходячи з викладеного вбачається, що належна позивачу нерухомість по вул. Матлахова, 2 в м. Дніпропетровську є об'єктом самочинного будівництва.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво обєкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку ст. 331 Цивільного кодексу України.

Апелянт та відповідач-2 посилаються на ті обставини, що у встановленому законом порядку позивачу не була відведена земельна ділянка, на якій здійснено самочинне будівництво, що, за їх твердженням, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України.

Положеннями статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, зміненій Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю від 05.11.2009 року №1702-VI) унормовано, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України Про оренду землі до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Зазначена норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається.

Вищезазначена правова позиція викладена Вищим господарським судом України в постанові від 06.04.2017 року у справі №904/10675/16.

Відповідно до приватизаційної справи №1051 (розпочато 20.05.1997 року, закінчено 30.07.1999 року) щодо приватизації ДП ОСОБА_1 АТП-11257, Державне підприємство ОСОБА_1 АТП-11257 мало земельну ділянку, розташовану в Ленінському районі міста Дніпропетровська по вул.Матлахова, 2, площа якої складає 24000 кв.м. для розміщення будівель та споруд підприємства, які були ним зведені та експлуатувалися.

В подальшому ДП ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 11257 було приватизоване, у звязку з чим права на будівлі та споруди цілістно-майнового комплексу автопідприємства перейшли до ВАТ ОСОБА_1 АТП-11257, яке потім продало їх ЗАТ АВТОМИР, правонаступником якого є позивач.

Відповідно до ст. 371 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташоване відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, набувши спірне нерухоме майно, позивач автоматично набув право на користування земельною ділянкою.

Разом з тим, рішенням Виконкому ОСОБА_1 міської ради №3296 від 21.12.2000 року затверджено матеріали земельно - кадастрової інвентаризації та надано земельну ділянку площею 2, 3811 га за адресою: вул. Матлахова, 2 в м. Дніпропетровську у спільне постійне користування ЗАТ "Автомир" по фактичному розміщенню будівель автобази, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.14.2 (автомобільний транспорт).

При цьому встановлено частку позивача у спільному землекористуванні 98,74% або 2,3511 га.

Вищевказане рішення Виконкому ОСОБА_1 міської ради зареєстроване 17.01.2001 року у Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська, про що свідчить відповідна відмітка на рішенні.

Пунктом 7 рішення Виконкому ОСОБА_1 міської ради №3296 від 21.12.2000 року зобовязано Управляння земельних ресурсів міста на підставі цього рішення після затвердження Верховною радою України форми Державного акта на право спільного постійного користування землею підготувати відповідний Державний акт та видати його землекористувачу.

Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою за адресою вул. Матлахова, 2 у м. Дніпропетровську у позивача відсутній.

В матеріалах справи наявний юридичний висновок ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" від 07.12.2007 року, згідно якого в установленому порядку форма такого акту не затверджена, тому документом, що підтверджує право ТОВ "ЗАТ "Автомир" на спільне постійне землекористування є належним чином завірена копія рішення Виконкому ОСОБА_1 міської ради №3296 від 21.12.2000 року.

Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій по вул. Матлахова, 2 у Ленінському районі м. Дніпропетровська на предмет встановлення технічного стану матеріалів будівельних конструкцій та інженерних мереж з метою визначення можливості подальшої безпечної експлуатації будівель офісних (Літ. В-1; в3 : Д-2; Д1 -2; д), мийка, склад ПММ, майстерні ВГМ (Літ. Г-1 /Г111 -1), склади (Літ. З-1; з; М; Н), прохідна (Літ. К-1; к; к1 ), навіси (Літ. О; №1), складеного експертом ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 000542, виданий Атестаційною архітектурно будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України 31.07.2012 року), несучі конструкції та вироби знаходяться в нормальному і задовільному стані і придатні до подальшої експлуатації за функціональним призначенням та відповідають категорії К-1таК-2.

Згідно ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З матеріалів справи не вбачається, що будівництво спірних обєктів нерухомості порушує права третіх осіб. Апелянтом не доведено, що самочинне будівництво не відповідає державним стандартам і нормам та правилам, передбаченими Законом України «Про архітектурну діяльність» та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; залучена до участі у справі Державна архітектурно-будівельна інспекція України у Дніпропетровській області (третя особа-1) не надала пояснень або доказів, які б доводили порушення позивачем вищезазначених норм.

Зважаючи на те, що позивач є користувачем земельної ділянки, на якій збудував спірне нерухоме майно, земельна ділянка надана позивачу в спільне постійне користування по фактичному розміщенню будівель автобази (код цільового використання землі 1.14.2 (автомобільний транспорт) та будівництво здійснене з дотриманням цільового використання земельної ділянки, однак є самочинним за ознакою здійснення будівництва без належного дозволу та затвердженого проекту, з матеріалів справи не вбачається порушення самочинним будівництвом прав інших осіб, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог ТОВ ЗАТ Автомир в частині визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за адресою: вул. Матлахова, 2 у м. Дніпропетровську.

Отже, прокурором не доведено належними доказами порушення інтересів ОСОБА_1 міської ради та Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Дніпропетровській області; підстави для відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на спірні самочиннозбудовані об'єкти нерухомості відсутні.

Посилання апелянта ні ті обставини, що земельним законодавством України не передбачено такої форми користування землею як спільне постійне користування, відтак рішення Виконкому №3296 від 2000 року не підлягає застосуванню судом при вирішені даного спору, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки відповідно до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» до відносин, пов'язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда, до особи, що набула права власності на відповідне нерухоме майно, в тому числі стосовно розміру такої земельної ділянки, застосовується законодавство, що діяло на час переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду.

Зауваження апелянта відносно того, що судом касаційної інстанції справу №904/8400/15 направлено на новий розгляд лише в частині задоволення позову про визнання за позивачем права власності на будівлі, тому суд першої інстанції неправомірно вдруге вирішив питання про стягнення заборгованості з орендної плати, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016 року у справі №904/8400/15 судові рішення першої та другої інстанцій скасовані, справа передана на новий розгляд до місцевого господарського суду, тому справа має розглядатись в повному обсязі.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 апеляційним господарським судом було змінено субєктний склад учасників судового процесу, оскаржуване рішення скасуванню не підлягає, оскільки зазначені обставини на результат вирішення спору не вплинули.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/8400/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через ОСОБА_1 апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Джихур

(Повний текст постанови складено 18.05.2017 року).