ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа № 911/1058/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс»

до Приватного акціонерного товариства «Пласт»

про стягнення 64 496,23 грн.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. № 21/16 від 31.10.2016;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (позивач) до Приватного акціонерного товариства «Пласт» (відповідач) про стягнення 64 496,23 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2017 року було порушено провадження у справі № 911/1058/17 та призначено до розгляду на 15.05.2017 року.

19.04.2017 та 26.04.2017 від позивача на адресу суду надійшли витребувані судом документи, які залучені до матеріалів справи.

13.05.2017 відповідачем через канцелярію було подано письмовий відзив на позов, відповідно до якого він зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 15.05.2017, однак на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку незявлення у засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на подане клопотання відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 ГПК України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

15.05.2017 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності суд,-

встановив:

23 грудня 2013 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (Страховик) уклало з Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (Страхувальник, Гарант) договір страхування фінансового ризику № 10239/1-12, відповідно до умов якого страховик зобов'язався проводити страхування фінансового ризику страхувальника.

Згідно п. 1.2. Договору страхування, обєктом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, повязані з його фінансовими збитками, які можуть бути завдані Страхувальнику за Договорами про надання гарантії, які укладені Страхувальником із Контрагентами (Принципал, Принципали) в установах ПАТ «Діамантбанк», в період дії цього Договору, згідно з Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах, затвердженим постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 639, та протоколами кредитного комітету, відповідно до яких Страхувальник надає третім особам (Бенефіціар, Бенефіціари) гарантію забезпечення виконання зобовязань Принципалів за договорами (контрактами), укладеними з Бенефіціарами, відповідно до яких від принципалів вимагаються гарантії виконання зобовязань, гарантії платежу, гарантії повернення авансового платежу.

28 грудня 2016 року на адресу Страховика від Страхувальника надійшло повідомлення (вих. № 17014/1/14.4-08 від 28.12.2016), в якому повідомлялося, що 20 грудня 2016 року до Страхувальника надійшла часткова вимога про сплату грошових коштів, у зв'язку із настанням гарантійного випадку (Принципал не здійснив оплати вартості послуг балансування за жовтень, наданих відповідно до умов Договору від 23 грудня 2015 року № НОМЕР_1) згідно банківської гарантії виконання зобов'язання № Г-2016/0420 від 25 лютого 2016 (№ 2371/14.4-14.4 від 25 лютого 2016 року) на суму 80 000 грн., що була видана Принципалу (Договір про надання гарантії № Г-2016/0420 від 25 лютого 2016р., укладений між Гарантом та Приватним акціонерним товариством «Пласт» (Принципал).

12 січня 2017 року на адресу Страховика від Страхувальника надійшло повідомлення про настання страхового випадку від Страхувальника вих. № 370/1/14.4-08 від 12.01.2017, у якому сповіщалося про настання страхового випадку по Реєстру № 5 Угод про надання гарантій, укладених за лютий 2016 року згідно Договору страхування.

14 грудня 2016 року до Страхувальника звернувся Бенефіціар - Публічне акціонерне товариство «Укргрансгаз», з письмовою вимогою за банківською гарантією виконання зобов'язання № Г-2016/0420 вих. № 17036/8-001 від 14.12.2016 з визначенням суми платежу, що підлягає сплаті та реквізитів для здійснення платежу.

21 грудня 2016 року за місцезнаходженням Відповідача, Страхувальник направив лист вих. № 16621/14.4-08 від 21.12.2016, в якому просив перерахувати на свою користь кошти в сумі 64 496,23 грн., який залишено без відповіді та належного реагування.

23 грудня 2016 року Страхувальником було сплачено Бенефіціару грошові кошти за вимогою в розмірі 64 496, 23 грн., копія платіжного доручення № 930_1 від 23.12.2016 наявна в матеріалах справи.

14 лютого 2017 року на адресу Позивача від Страхувальника надійшло повідомлення про відшкодування грошових коштів за гарантією вих. № 1894/1/14.4-08 від 14.02.2017, у якому повідомлялося, що Страхувальник не має можливості провести договірне списання суми, виплаченої Страхувальником Бенефіціару за гарантією в рамках Угоди, у звязку з відсутністю грошових коштів на рахунку Принципала протягом строку з дати виникнення права Страхувальника на договірне списання.

З метою досудового врегулювання спору, 14 березня 2017 року позивач направив на адресу відповідача претензію на суму 64 496, 23 грн., яка залишена без оплати та відповіді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Тому, виконуючи умови Договору страхування, позивач виплатив суму у розмірі 64 496, 23 грн. у рахунок погашення страхового відшкодування згідно страхового акту №6802/10239/1-12 від 22 лютого 2017 року

Відповідно до п. 9.3.4. Договору страхування Страховик має право регресної вимоги до особи, винної у настанні страхового випадку та завданні збитку.

Зважаючи на викладене, керуючись умовами договору та нормами законодавства, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 64 496, 23 грн. заборгованості у вигляді сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин, оскільки позивач, на виконання умов договору, здійснив виплату страхового відшкодування, до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

У поданому відзиві, ПАТ «Пласт» зазначає, що з незалежних від нього причин, які повязані з основним видом діяльності підприємства та відсутністю грошових надходжень за реалізовану продукцію, він не мав змоги виконати обовязки по оплаті ПАТ «Укртрансгаз» наданих йому послуг згідно Договору транспортування природного газу № НОМЕР_1 від 23.12.2015, а також сплатити позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 64 496, 23 грн.

Однак, вказані твердження не беруться судом до уваги та оцінюються критично, оскільки відсутність грошових надходжень на рахунки ПАТ «Пласт», які повязані безпосередньо з підприємницькою діяльністю останнього, не звільняє його від обовязку сплатити страхове відшкодування виплачене позивачем, внаслідок невиконання ПАТ «Пласт» своїх договірних зобовязань перед ПАТ «Укртрансгаз».

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач доказів оплати страхового відшкодування не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 64 496, 23 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Пласт» (08800, Київська обл., м. Миронівка, вул. Леніна, 48, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, 23, оф. 208, ) 64 496 (шістдесят чотири тисячі чотириста девяносто шість) грн. 23коп. страхового відшкодування та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 19.05.2017.

Суддя О.В. Щоткін