ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 922/4726/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Міракові Г.А.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, дов. №2282 від 28.10.2016

відповідача ОСОБА_2, дов. №143-16 від 28.12.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Київ (вх. №1136 Х/2-8)

на рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2017 у справі № 922/4726/16

за позовом ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Харків

до Державне підприємство "Завод ім. В.О.Малишева", м. Харків

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2017 по справі №922/4726/16 (суддя Усатий В.О.) відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання (вх. № 2285 від 24.01.2017 р.) про припинення провадження у справі. Відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання (вх. № 6632 від 27.02.2017 р.) про залишення позову без розгляду. Відмовлено відповідачу в задоволенні заяви (вх. № 27.02.2017 р.) про застосування строку позовної давності.

В задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2017 по справі № 922/4726/16 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та зобов'язати відповідача - ДП «Завод імені ОСОБА_3» в строк 30 календарних днів з моменту набрання чинності судовим рішенням по справі повернути позивачу - ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» передане майно, а саме: дизель 4Д80Б № 20, головний генератор ТД802 № 1559912 (що разом складають дизель-генераторну установку № 20); дизель 1Д80Б№ 21 АА; генератор синхронний ГС501 А; стартер-генератор ПСГУ2; збудник ВС650; два ротори 4120.06.100-01; дві тяги; два кожуха соплового апарата 4120.00.060; два газоприймальних корпуси 4120.03.100; чотири підшипника опорних; два апарата соплових ТК41.00.270сб; чотири корпуси упорного підшипника; два вхідника; два соплових вінця; два дифузори; чотири підп'ятники; вісім кілець ущільнювальних. Судові витрати в розмірі 11247,70 грн. просив покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник не погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту передачі відповідачу дизеля 1Д80Б №21АА за укладеним договором на модернізацію дизелів 1Д80Б, 4Д80Б тепловозів 2ТЕ116, ЧМЕ-3 №П/Т-081072/НЮ/417 від 12.06.2008, оскільки вважає, що такі висновки спростовуються наявними в матеріалах справи актом комісійного огляду дизеля для відправлення на ремонт від 02.07.2008, квитанцією про приймання вантажу від 05.07.2008, а також актом некомплектності дизель-генератора 1Д80Б №21АА, що прибув 09.07.2008 в цех №430 на ремонт ТР-3. Вказані документи скаржник вважав такими, що фактично відтворюють відомості передбаченого п. 2.2. договору від 12.06.2008 «ОСОБА_2 приймання і попереднього зовнішнього огляду дизелів 1Д80Б, 4Д80Б». Відсутність же в матеріалах справи доказів того, що після складання актів звірок від 12.08.2014, від 01.10.2010, від 22.09.2011, від 11.01.2013 перелічений в них ремонтний фонд (майно) був повернутий позивачу, скаржник вважав таким, що підтверджують правомірність заявлених позовних вимог. Крім того, скаржник вважав, що судом не враховано факт ненадання відповідачем жодного доказу щодо повернення позивачу дизель-генераторної установки 4Д80Б № 20, дизеля 1Д80Б № 21АА, а також генератора синхронного ГС501А, стартера-генератора ПСГУ2, збудника синхронного ВС650, двох роторів 4120.06.100-01, двох тяг, двох кожухів соплового апарата 4120.00.060, двох газоприймальних корпусів 4120.03.100, чотирьох підшипників опорних, двох апаратів соплових ТК41.00.270сб, чотирьох корпусів упорного підшипника, двох вхідників, двох соплових вінців, двох дифузорів, чотирьох підп'ятників, восьми кілець ущільнюючих, які були передані відповідачу для проведення модернізації за укладеним договором.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.05.2017 року.

13.03.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №4928) в якому він спростовує наведені позивачем доводи, заперечує повністю вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2017 законним та прийнятим за умов повного дотримання норм матеріального та процесуального права. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У грудні 2016 року ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" про зобовязання відповідача в строк 30 календарних днів з моменту набрання чинності судовим рішенням по справі повернути передане майно, що належить позивачу. Позовні вимоги обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем укладеного між СТГО "Південна залізниця" та ДП "Завод ім. В.О.Малишева" договору на модернізацію дизелів 1Д80Б, 4Д80Б тепловозів 2ТЕ-116 , ЧМЕ-3 від 12.06.2008 р., у відповідності до якого, відповідачу було передано на модернізацію дизелі 1Д80Б, 4Д80Б тепловозів 2ТЕ-116, ЧМЕ-3 в кількості 8 та 6 штук, які, за твердженням позивача, відповідачем не модернізовані та не повернуті.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначав про відсутність жодних доказів, які свідчать про передачу до ДП "Завод ім. В.О.Малишева" дизелів за договором на модернізацію дизелів 1Д80Б, 4Д80Б тепловозів 2ТЕ116, ЧМЕ-3 №П/Т-081072/НЮ/417 від 12.06.2008.

Також, 24.01.2017 представник відповідача звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про припинення провадження у справі, обґрунтовуючи його тим, що ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 р. порушено провадження у справі № 5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева", яке, відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 29.11.2016 по справі № 5023/10655/11 триває. Тому вважав, що повинен був звернутись із позовними вимогами про витребування (повернення) майна саме в межах справи про банкрутство ДП "Завод ім. В.О.Малишева".

13.03.2017 господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2011 по справі № 5023/10655/11 порушено провадження в справі про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" та введено процедуру розпорядження майном.

Станом на момент розгляду позовної заяви позивач перебував на стадії розпорядження майном, про що свідчить витяг є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до якого 02.02.2012 внесено запис про порушення справи про банкрутство №5023/10655/11, за судовим рішенням. (а.с.88 т. 1)

За приписами частини 2 статті 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

В силу п. 1-1 Прикінцевих положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство) в редакції Закону від 22.12.11 №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.13, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі порушено 27.12.2011, тобто до набрання чинності новою редакцією Закону про банкрутство, до спірних правовідносин мають бути застосовані положення Закону в редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Пунктом 7 ч.1 ст.12 ГПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що господарським судам підвідомчі спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Згідно з ч.9 ст.16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Разом з цим ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI) визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У даному випадку предметом судового розгляду є спір про повернення відповідачем майна, переданого йому за договором на модернізацію дизелів 1Д80Б, 4Д80Б тепловозів 2ТЕ116, ЧМЕ-3 №П/Т-081072/НЮ/417 від 12.06.2008, укладеного із статутним територіальним галузевим обєднанням «Південна залізниця» (наказом Міністерства інфраструктури України від 10.04.2012 №212 змінено найменування на Державне підприємство «Південна залізниця»).

Таким чином, предмет спору у даній справі є таким, що пов'язаний із майновими вимогами до боржника ДП "Завод ім. В.О.Малишева" та стосується питань щодо формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство, а отже безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 911/4212/14, відповідно до якої положення ст.ст. 12, 16 ГПК України, в силу приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, застосовуються і до справ про банкрутство, провадження у яких здійснюється за Законом про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Також при вирішенні даної справи колегія суддів апеляційного суду враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену ним у постанові від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 стосовно застосування положень ч.9 ст.16 ГПК України, які кореспондуються з положеннями п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, щодо розгляду спорів з майновими вимогами до боржника в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідна правова позиція викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 22.02.2017 у справі №920/472/16.

За таких обставин та з огляду на правову позицію Верховного Суду України, колегія суддів зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство на вимогу ч. 9 ст. 16 ГПК України.

Вирішуючи даний спір по суті, місцевий господарський суд не врахував приписів вищевказаних норм чинного законодавства та помилково порушив окреме позовне провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір, який безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ДП Завод ім.В.О.Малишева, підлягає розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство останнього, а не в окремому позовному провадженні, у звязку з чим рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, а справа, на виконання приписів ч. 1 ст. 17 ГПК України передачі до господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи про банкрутство №5023/10655/11.

Посилання місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні на приписи Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області не спростовують вищенаведених правових висновків.

На підставі викладеного, апеляційна скарга є такою, що підлягає задоволенню частково, рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2017 у справі № 922/4726/16 підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, а справа підлягає передачі до господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи №5023/10655/11.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції скасовано рішення місцевого господарського суду з передачею справи №922/4726/16 для розгляду по суті в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева", тому розподіл суми судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатом розгляду вимог ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" по суті, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п.4 ч.1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Київ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2017 у справі № 922/4726/16 скасувати.

Справу №922/4726/16 передати до господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева".

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.