ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа № 917/1891/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Медуниця О.Є. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №29-14/13 від 03.01.2017р.;

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №17 від 11.04.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 873 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2017 р. у справі № 917/1891/16

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава,

до Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради, м. Полтава,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркомторгсервіс", м. Полтава,

про усунення перешкод у користуванні діючою тепловою мережею

ВСТАНОВИЛА:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про усунення перешкод у користуванні тепловою мережею за адресою вул. Грушевського, 11 в м. Полтава, шляхом знесення павільйону ринку "Мотель" за рахунок забудовника та повернення охоронної зони теплової мережі у попередній стан.

В процесі розгляду справи ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.12.2016 р. у справі № 917/1891/16 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркомторгсервіс" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.02.2017 р. у справі № 917/1891/16 (суддя Погрібна С.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано з тих підстав, що позивач не надав доказів будівництва фундаментальної споруди на магістральній тепловій мережі, а матеріали справи не містять доказів знаходження на цій мережі павільйону комунального ринку "Мотель" та доказів того, що саме Комунальним підприємством "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради (відповідачем у справі) було розміщено павільйон на магістральній тепловій мережі.

Позивач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається зокрема на те, що господарський суд першої інстанції не дослідив надані сторонами докази, які підтверджують розміщення павільйону ринку «Мотель» за адресою: м. Полтава, вул. Грушевського, 11 на магістральній тепловій мережі, в тому числі надану позивачем план-схему теплової мережі та надану відповідачем схему актуалізації розміщення земельної ділянки для виготовлення документації із землеустрою по вул. Грушевського в м. Полтава, в якій умовно позначено орендовану відповідачем земельну ділянку для розміщення ринку з розміщенням тимчасових споруд, реальна земельна частка загальною площею 1276 кв.м. ( в т.ч і в межах червоної лінії вулиці-1027 кв.м. червона лінія вулиці).

Також позивач зазначає, що, розміщення павільону ринку «Мотель» за адресою: м. Полтава, вул. Грушевського, 11 на магістральній тепловій мережі підтверджується наступним:

-відповідно до пункту 8 «Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки» Договору оренди землі від 14.02.2014 року, укладеного між Полтавською міською радою та КП ПОР «Полтава-сервіс», на орендовану земельну ділянку визначені обмеження (обтяження) згідно з висновками УМтаА № 01-10-17/2611 від 07.11.2013р. таУЗРтаЗК №01-1-4/549 від 24.12.2013р.;

-відповідно до висновків УМтаА № 01-10-17/2611 від 07.11.2013р. таУЗРтаЗК №01-4-4/549 від 24.12.2013р. на земельну ділянку встановлені сервітути, в т.ч. технічні - право прокладання нових, ремонту і експлуатації існуючих мереж ( водопровід, газопровід, лінії зв'язку, електрокабель, тепломережа);

- пунктом 7 Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управління Держземагентства у м. Полтаві Полтавської області № 02-30/04-28/3356 від 31.12.2013 року визначено при прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки врахувати висновок про наявність планових обмежень та сервітутів Управління з питань містобудування і архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 07.11.2013 року № 01-10-17/2611. частина земельної ділянки потрапляє в межі червоних ліній, де діє заборона на нове будівництво, реконструкцію та добудову;

- у висновку щодо відповідності містобудівній документації проекту землеустрою

щодо відведення земельної ділянки житлової та громадської забудови для розширення ринку з розміщенням тимчасових споруд Управління з питань містобудування та архітектури

виконавчого комітету Полтавської міської ради від 25.12.2013 року № 01-10-17/3078 зазначено, що проект відповідає вимогам затвердженої містобудівної документації і передбачає виконання вимог планувальних обмежень та сервітутів, наданих УМтаА № 01-10-17/2611 від 07.11.2013р.»;

- в наявних у матеріалах справи копіях листів на адресу відповідача та третьої особи зазначено про будівництво останніми безпосередньо на тепловій мережі капітальної споруди: побудовано фундамент та металевий каркас;

- листами-відповідями відповідача, копії яких наявні у матеріалах справи, в яких він не заперечує будівництва капітальної споруди, а лише повідомляє про укладання договору про співробітництво з ТОВ «Укрпромторгсервіс», а тому, на його думку, він повинен отримати погодження будь-якої проектної документації або пропозиції про перенесення ділянки магістральної теплової мережі за межі території ринку всі проектні та дозвільні документи для здійснення зазначених робіт;

- у своєму відзиві на позов та у судовому засіданні де відповідач жодним чином не заперечував будівництво павільйонів, не заперечував того, що будівництво проводилось без погодження з позивачем, а лише перекладав відповідальність на третю особу у справі;

- на запит позивача, листом за № 01-1017/292 від 06.11.2013 року Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, копія якого міститься у матеріалах справи, зазначено, що відповідача повідомлено про необхідність врахування листа ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо припинення будівництва капітальної споруди і т. ін..;

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 3732 від 05.04.2017 р.) просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що господарський суд першої інстанції повно зясував всі обставини, що мають значення для справи із дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, встановлено наступне.

14 лютого 2014 р. між Полтавською міською радою та Комунальним підприємством "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради (відповідач по справі) на підставі рішення позачергової тридцять восьмої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 30 січня 2014 року укладено Договір оренди землі (арк.с. 39-40).

Даний Договір зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 25.02.2014р. за №79-П.

23.07.2015р. між Полтавською міською радою та Комунальним підприємством "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди землі (арк.с. 46), якою внесено зміни до п.п. 1, 3.1, 4.1, 4.3 Договору оренди землі від 14.02.2014р.

Додаткова угода зареєстрована у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що у книзі реєстрації додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, вчинено запис 07.08.2015р. за №92.

За умов п. 1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 23.07.2015р.) орендодавець (Полтавська міська рада) на підставі рішень позачергової тридцять восьмої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 30 січня 2014 року, п"ятдесятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 10 липня 2015р. "Про надання земельних ділянок, передачу в користування та продовження права користування земельними ділянками" передає відповідачу в оренду земельну ділянку кадастровий номер :18:007:0330, площею 1276 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Михайла Грушевського, 11, для розміщення ринку з тимчасовими спорудами.

Договір укладено на строк з 30.01.2014 р. по 31.12.2020р. (п.п.3.1. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 23.07.2015р.).

01.02.2014 року між КП "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради (відповідач у справі) та ТОВ "Укркомторгсервіс" (третя особа по справі) укладено договір № 8 про співробітництво (арк.с. 83-85).

За умов даного Договору КП "Полтава-сервіс" для ефективної організації роботи щодо створення та облаштування додаткових торгових місць на міському комунальному ринку "Мотель" передає ТОВ "Укркомтергсервісу" права по організації та створенню належних умов для провадження торгівельної діяльності на міському комунальному ринку "Мотель" за адресою вул. Грушевського 11 в м. Полтаві.

Рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.03.2016 року № 02/36-рш (арк.с.87-90), надано дозвіл на узгоджені дії між КП "Полтава - сервіс" ПМР та ТОВ "Укркомторгсервіс" у вигляді виконання умов договору про співробітництво на території комунального ринку "Мотель".

06.04.2016 р. між КП "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради (відповідач у справі) та ТОВ "Укркомторгсервіс" (третя особа по справі) укладено договір № 8 про співробітництво (арк.с. 91-93), за умов якого КП "Полтава - сервіс" з метою ефективної роботи по створенню додаткових місць на комунальному ринку "Мотель" передало ТОВ "Укркомторгсервіс" права по організації та створенню належних умов для провадження торговельної діяльності на міському комунальному ринку "Мотель", а ТОВ "Укркомторгсервіс" в компенсацію за використання цих прав, сплачує КП "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради грошові кошти (п.п.1.1. Договору).

Згідно з поясненнями відповідача, договір №8 про співробітництво від 01.02.2014 р. припинений на підставі договору про співробітництво №8 від 06.04.2016 р.

Зокрема за умов Договору про співробітництво №8 від 06.04.2016 р. ТОВ "Укркомторгсервіс":

- має право: самостійно займатись розробленням та виготовленням схем розміщення малих архітектурних форм, проектну документацію по даних МАФ, що будуть збудовані подавати на погодження до відповідних органів, відповідно до вимог чинного законодавства (абз.4 , п.п.2.3 Договору);

- зобов'язаний здійснювати виконання додаткових робіт та надання додаткових послуг за цим Договором лише після їх узгодження з КП (абз.10 п. 2.4 Договору);

- зобов'язаний діяти виключно на підставі та в межах чинного законодавства (абз.13 п. 2.4 Договору).

Відповідно до умов Договору обов"язки по розробленню та виготовленню схем розміщення малих архітектурних форм та їх погодження покладено на ТОВ "Укркомторгсервіс".

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"(позивач) до Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради (відповідач) про усунення перешкод у користуванні тепловою мережею за адресою вул. Грушевського, 11 в м.Полтава, шляхом знесення павільйону ринку "Мотель" за рахунок забудовника та повернення охоронної зони теплової мережі у попередній стан.

В обґрунтування позову позивач зазначає зокрема про те, що він відповідно до його статуту, Закону України «Про теплопостачання», Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.200 7. № 71 та інших нормативно-правових актів здійснює діяльність з теплопостачання, для чого здійснює експлуатацію магістральних та розподільчих теплових мереж у місті Полтава, які знаходяться у нього на балансі та зобовязаний проводити їх поточний та капітальний ремонти, реконструкцію, технічне забезпечення функціонування та експлуатацію.

Через магістральну теплову мережу котельні по вул. Ціолковського,36 в м. Полтава забезпечуються послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання 35 житлових будинків, два заклади охорони здоров'я (поліклінічне відділення 4 міської лікарні, обласний перинатальний центр)

Проте, як зазначає позивач, відповідач в порушення вимог чинного законодавства (п. 6.3.7., 6.3.8. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року №71, п.п. 11.22-11.27 п. 11 ДБН В 2.5-39:2008) в межах охоронної зони зазначеної магістральної теплової мережі, без погодження з позивачем розмістив павільйон ринку на орендованій ним земельній ділянці за адресою м. Полтава, вул. Грушевського,11, що унеможливлює виконання позивачем планового ремонту на магістральній тепловій мережі, ліквідацію на ній аварійних ситуацій у випадку їх виникнення, і ставить під загрозу стабільність теплопостачання мешканців зазначених вище житлових будинків та об'єктів соціальної сфери.

Зазначене стало підставою звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, в якості підстав для відмови в позові зазначив, зокрема, те, що позивач не надав доказів будівництва фундаментальної споруди на магістральній тепловій мережі, а матеріали справи не містять доказів знаходження на цій мережі павільйону комунального ринку "Мотель" та доказів того, що саме КП "Полтава - сервіс" ПМР (відповідачем у справі) було розміщено павільйон на магістральній тепловій мережі, і т ін.

Висновок господарського суду першої інстанції про відмову в позові є правомірним, зважаючи на наступні підстави.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального господарського кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно зі статтею 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказамии є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги щодо належності та допустимості доказів.

Відповідно до цієї статті господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В пункті 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського процесуального кодексу України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, що вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а також інститут належності доказів, якою є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності підтверджується розміщення в межах охоронної зони магістральної теплової мережі павільйону на орендованій відповідачем за вищенаведеним договором земельній ділянці по вул. Грушевського, 11.

Як вже зазначалося, згідно з умовами договору оренди землі від 14.02.2014р. земельна ділянка за адресою м. Полтава, вул. Грушевського, 11 передана відповідачу для розширення ринку з розміщення тимчасових споруд. Цей Договір укладений та підписаний після узгодження проектної документації відповідно земельної ділянки, яка додана до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 8 «Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки» Договору оренди землі від 14.02.2014 року, укладеного між Полтавською міською радою та КП ПОР «Полтава-сервіс», на орендовану земельну ділянку визначені обмеження (обтяження) згідно з висновками УМтаА № 01-10-17/2611 від 07.11.2013р. таУЗРтаЗК №01-1-4/549 від 24.12.2013р.

Відповідно до висновків УМтаА (Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради) № 01-10-17/2611 від 07.11.2013р.( а.с. 61-63) та УЗРтаЗК (Полтавське міське Управління земельних ресурсів та земельного кадастру)№01-4-4/549 від 24.12.2013р. (а.с. 64-65) на земельну ділянку встановлені сервітути, в т.ч. технічні - право прокладання нових, ремонту і експлуатації існуючих мереж ( водопровід, газопровід, лінії зв'язку, електрокабель, тепломережа).

Пунктом 7 висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управління Держземагентства у м. Полтаві Полтавської області № 02-30/04-28/3356 від 31.12.2013 р. (а.с. 78) визначено при прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки врахувати висновок про наявність планових обмежень та сервітутів Управління з питань містобудування і архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 07.11.2013 року № 01-10-17/2611. частина земельної ділянки потрапляє в межі червоних ліній, де діє заборона на нове будівництво, реконструкцію та добудову.

Пунктом 10 висновку щодо відповідності містобудівній документації проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки житлової та громадської забудови для розширення ринку з розміщенням тимчасових споруд Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 25.12.2013 року № 01-10-17/3078 (а.с. 61) зазначено, що проект відповідає вимогам затвердженої містобудівної документації і передбачає виконання вимог планувальних обмежень та сервітутів, наданих УМтаА № 01-10-17/2611від 07.11.2013р.».

В наданій позивачем план-схемі теплової мережі та в наданій відповідачем схемі актуалізації розміщення земельної ділянки для виготовлення документації із землеустрою по вул. Грушевського в м. Полтава, умовно позначено орендовану відповідачем земельну ділянку для розміщення ринку з розміщенням тимчасових споруд, загальною площею 1276 кв.м. ( в т.ч і в межах червоної лінії вулиці-1027 кв.м. червона лінія вулиці).

Позивачем на вимогу ухвали суду апеляційної інстанції від 19 квітня 2017 року надано висновок спеціаліста ОСОБА_3, який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних зі створенням обєкта архітектури серії АР № 011217 від 29.07.2015 р., виданий Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (а.с. 162,163).

В цьому висновку зазначено, що в порушення п. 6.3.7. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2007 р. за № 197/13464, в охоронній зоні діючої магістральної теплової мережі, розрахунковий термін експлуатації якої вичерпаний, так як побудована в 1978 р., встановлена споруда з капітальним фундаментом.

До висновку спеціаліста відповідачем надано копії фотографій місця розташування теплової мережі та павільйону на спірній земельній ділянці із вимірюванням відстані між ними.

З цих фотографій вбачається, що відстань між павільйоном на спірній земельній ділянці та магістральною тепловою мережею складає приблизно 1 м, а сходи до павільону побудовано безпосередньо на тепловій мережі.

Відповідачем на виконання вимог ухвали від 19.04.2017 р. надано лист Генерального директора позивача від 03.04.2009 р. № 5/869 на адресу директора ТОВ «Укркомторгсервіс»(третьої особи у справі), в якому зазначено, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», враховуючи гарантійний лист ТОВ «Укркомторгсервіс» № 52 від 30.03.2009 р., не заперечує проти розміщення в охоронній зоні магістральних теплових мереж торговельних павільйонів на ринку «Мотель» по вул. Грушевського, 11 в м. Полтава.

Таким чином, зазначеним листом позивач як теплопостачальна та тепло- транспортна організація надав згоду третій особі на розміщення в охоронній зоні магістральних теплових мереж на спірній земельній ділянці торговельних павільйонів.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено обовязок орендаря земельної ділянки виконувати обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі».

Статтею 112 Земельного кодексу України передбачено, що уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Відповідно до ч.І статті 1 Закону України «Про теплопостачання» охоронна зона теплових мереж - землі вздовж теплових мереж для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об'єкти та довкілля.

Статтею 27 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що для забезпечення безпеки населення, що мешкає в районі розташування об'єктів теплопостачання, встановлюються охоронні зони, розміри та порядок використання яких визначаються нормативно-правовими актами і проектами цих об'єктів, затвердженими у встановленому законодавством порядку.

Усі види господарської діяльності в охоронних зонах можуть провадитися тільки за погодженням з власником об'єкта теплопостачання або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п. 6.3.7. Правил, організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за підтриманням в належному стані шляхів доступу до об'єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами.

Відстані від огороджувальних конструкцій тепломережі до будівель, споруд повинні відповідати вимогам ДБН.

У місцях прокладання трубопроводів теплових мереж забороняється спорудження будівель, розміщення автозаправних станцій, гаражів, ринків, стоянок, складування, насадження дерев і багаторічних кущів у межах охоронних зон на віддалі менше ніж 3 м від проекції на поверхню землі краю будівельних конструкцій теплової мережі підземної канальної прокладки та повітряної прокладки або від проекції на землю краю трубопроводів теплових мереж безканальної прокладки.

Ця віддаль у разі безканального прокладання трубопроводів умовним проходом понад 300 мм може становити 5 м і більше з урахуванням глибини залягання та характеристик ґрунту, виходячи з умов безпечного виконання земляних робіт.

Планування поверхні ґрунту на трасі теплової мережі має передбачати недопущення потрапляння поверхневих вод на трубопроводи.

Пунктом 6.3.8. Правил передбачено, що розкопування траси трубопроводів теплової мережі або виконання робіт поблизу них сторонніми організаціями допускається тільки з дозволу організації, що експлуатує теплову мережу, і під наглядом спеціально нею призначеної особи.

Відповідно до п.п. 11.22-11.27 п. 11 ДБН В.2.5-39:2008, підприємства, організації та окремі громадяни в охоронних зонах теплових мереж; повинні дотримуватися вимог теплотранспортуючої організації, спрямованих на забезпечення збереження теплової мережі та запобігання нещасним випадкам.

Охоронні зони теплових мереж встановлюють вздовж траси прокладання теплової мережі у вигляді земельних ділянок шириною, яку визначають кутом схилу, але не менше ніж 3 м у кожний бік від краю будівельних конструкцій у разі канального прокладання теплотрас або від зовнішньої поверхні теплоізольованого теплопроводу при безканальному прокладанні та згідно з правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж.

Мінімально допустимі відстані від теплових мереж до будівель, споруд, лінійних об'єктів слід визначати залежно від способу прокладання з обов'язковим дотриманням їх при проектуванні, будівництві і ремонті вказаних об'єктів згідно з вимогами додатка Б.

Таким чином, матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт розміщення на спірній земельній ділянці, яка орендована відповідачем, в межах охоронної зони магістральної теплової мережі павільйону ринку.

Як вбачається з доданих сторонами планів, схем, експлікацій та інших документів, окремі частини павільйону висуваються за межі охоронної зони (а.с. 162).

Проте, абзацем 9 частини 1 статті 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено право теплогенеруючих, теплотранспортних та теплопостачальних організацій вимагати від субєктів господарської діяльності винесення споруд та інших обєктів, зведених з порушенням вимог законодавства, за межі охоронних зон теплових мереж, що в даному випадку, вважалося б за можливе, за наявності певних ознак тимчасової споруди, без її знецінення.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про знесення павільйону ринку «Мотель», а не винесення обєкта за межі охоронної зони.

Представник позивача в судовому засіданні не навів правових підстав для знесення спірного павільйону ринку.

Відповідно до практики Європейського суду, яку відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права (рішення від 23 вересня 1982 р. у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» , рішення від 2 листопада 2004 р. у справі «Трегубенко проти України»), додержання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод спирається окрім критеріїв «суспільний інтерес» та «законне втручання у право власності» також на такий критерій як «справедлива рівновага (баланс)» між інтересами держави (суспільства), повязаними із втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Зазначений критерій означає, що повинно бути дотримане розумне співвідношення (обґрунтована пропорційність) між метою, якої передбачається досягти, та засобами, що для цього використовуються. «Справедливого балансу» не буде дотримано, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Порушення ст. 1 Першого Протоколу щодо дотримання зазначеного критерію становить не саме по собі ущемлення прав особи, а наявний істотний дисбаланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном ( рішення від 23 січня 2014 р. в справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

В даному випадку знесення павільйону ринку, розміщеного на орендованій відповідачем земельній ділянці у межах охоронної зони магістральної теплової мережі призведе до порушення балансу між інтересами держави (суспільства) щодо дотримання режиму охоронних зон (з метою забезпечення нормальних умов експлуатації теплових мереж, запобігання їх ушкодженню, зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об'єкти та довкілля та ін.), оскільки такі дії передбачають знищення цієї речі і як наслідок втрату власником права власності на неї ( п. 4 ст. 346 ЦК України) без будь-якої компенсації, в той час як стаття 25 Закону України «Про теплоенергетику» передбачає можливість винесення на вимогу теплопостачальної та теплотранспортної організації будь-яких обєктів, зведених з порушенням вимог законодавства за межі охоронних зон, тобто дозволяє власнику майна, який при його зведенні допустив порушення режиму охоронних зон, усунути таке порушення, не знищуючи саму річ чи значну частину її складових.

Таким чином, висновок господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є правомірним, хоча і без обгрунтування зазначеними підставами.

В п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що з урахуванням припису ч. 2 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції, якщо апеляційною інстанцією буде зясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині.

Зважаючи на наведене, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 99, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2017 р. по справі № 917/1891/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційній інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Пелипенко Н.М.