РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017Справа №910/490/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Органік-Фуд»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаТовариство з обмеженою відповідальністю «АйФін ЕДІ»
про стягнення грошових коштів

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Дігуляр В.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Матвєєв О.Ю. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Органік-Фуд" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за договірними зобов'язаннями в розмірі 173217,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № від 13.05.2016 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 (суддя Цюкало Ю.В.) порушено провадження у справі №910/490/17 та призначено до розгляду на 30.01.2017.

У судовому засіданні 30.01.2017 представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.01.2017 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в накладних на поставку товару не зазначено, за яким саме договором здійснювалася поставка товару, а тому твердження позивача про поставку товару на суму 203671,92 грн. є передчасними. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надання постачальником податкової накладної, яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та накладні, завірені ЕЦП позивача. Також, відповідач зазначив, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Органік-Фуд" було укладено Договір про надання послуг №1337165 від 01.01.2016, відповідно до якого позивачу надавалися послуги та між сторонами зменшувались взаємні зобов'язання шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.01.2017 оголошено перерву до 13.02.2017.

У судовому засіданні 13.02.2017 представник позивача подав додаткові документи до матеріалів справи, а також письмові пояснення, в яких зокрема наголосив, що відповідні податкові накладні ним було зареєстровано у встановленому діючим законодавством порядку. Також позивач зазначив, що взаємозалік зустрічних однорідних вимог може бути проведено лише за умови письмового погодження постачальником (позивачем), що встановлено Протоколом розбіжностей від 13.05.2016 до п. 6.4. Договору поставки № від 13.05.2016. При цьому постачання товарів здійснювалося виключно на підставі спірного договору, про що свідчить специфікація до даного договору.

Представник відповідача в засіданні суду 13.02.2017 також подав додаткові документи до матеріалів справи і письмові пояснення, в яких зазначив, що строк оплати за накладними №815 від 09.06.2016 та №832 від 16.06.2016 не настав, а враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог, станом на 13.02.2017 заборгованість відповідача перед позивачем складає 24629,50 грн.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АйФін ЕДІ» та витребування доказів у останнього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АйФін ЕДІ», розгляд справи відкладено на 06.03.2017.

01.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

06.03.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 06.03.2017 представник третьої особи подав письмові пояснення у справі, а також документи на виконання вимог ухвали суду від 13.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 за клопотанням представника відповідача продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено до 15.03.2017.

15.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Державної фіскальної служби України.

Згідно з розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/960 від 15.03.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/490/17, за результатами якого дану справу передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 справа №910/490/17 була прийнята до свого провадження суддею Грєховою О.А., розгляд справи призначено на 10.04.2017.

10.04.2017 представник відповідача подав письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2017, а також клопотання про витребування доказів від Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, а саме - звірки по ПДВ між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Органік-Фуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" за період з 01.05.2016 по 31.01.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 10.04.2017 також подав письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Державної фіскальної служби України, розгляд справи відкладено до 15.05.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 15.05.2017 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи в засіданні суду вирішення спору залишив на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, втім 15.05.2017 через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням його представника.

За результатом розгляду в судовому засіданні клопотання відповідача про витребування доказів, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на невідповідність вимогам ст. 38 ГПК України.

Крім того, розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд вирішив відмовити в його задоволенні, у зв'язку з необґрунтованістю.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Також, у пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Вказані обставини подання суду необґрунтованих належним чином клопотань в сукупності з тривалим ненаданням письмових пояснень у справі та заперечень проти заявлених позовних вимог, а також витребуваних судом документів, можуть свідчити про зловживання відповідачем процесуальними правами.

Вищий господарський суд України в Інформаційному листі №01-08/140 від 15.03.2010 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» роз'яснив, що матеріали справ, звернення господарських судів і учасників судового процесу та інша інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких сторін, третіх осіб у справах набула поширення практика зловживання своїми процесуальними правами. Зокрема, мають місце нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд, враховуючи встановлені ст. 69 ГПК України процесуальні строки розгляду спору, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.05.2017 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Органік-Фуд» (постачальник) було укладено Договір поставки №, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставляти товари по цінах і в асортименті, що вказуються в Специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати.

Згідно з п. 2.1. договору ціни на товари, що поставляються, вказуються в товарних накладних та специфікації з ЕЦП сторін, що з моменту її підписання є невід'ємною частиною договору.

За умовами п. 4.1. договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні (правила «Інкотермс» в редакції 2010 року), тобто постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару, і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк вказані в такому замовленні.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. договору підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником «Податкової накладної», яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві» та «Накладної», завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) протягом 5 календарних днів з дати поставки товару, вказаної в транспортній накладній, що підтверджується проставлянням штампу «товар отриманий», покупець оплачує поставлений товар на умовах відстрочення платежу з дати, вказаної в транспортній накладній, по платіжних днях в терміни, узгоджені сторонами в Додатку №1 і в розмірі, який розраховується за формулою:

?? = Рпз - Рпдз, де

?? - розмір поточної оплати постачальнику за поставлений товар,

Рпз - розмір поточної заборгованості за поставлений товар, строк оплати по якому настав,

Рпдз - розмір постійно діючої заборгованості покупця, що погоджена сторонами в Додатку №1 до договору .

При наданні постачальником «Податкової накладної», яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві» та «Накладної», завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) в строк більш, ніж 5 календарних днів з дати поставки товару, покупець оплачує поставлений товар в терміни, узгоджені сторонами в Додатку №1, з дати реєстрації в ЄРПН, при наявності статусу документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві», але в будь-якому випадку не раніше ніж з дати отримання «Накладної», завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства).

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016. Припинення дії договору не звільняє сторони від виконання всіх своїх зобов'язань, передбачених договором та не виконаних на момент припинення дії договору, в тому числі і зобов'язань пов'язаних з повернення товару згідно умов даного договору, а також від відповідальності за невиконання таких зобов'язань (п. 9.1. договору).

Як передбачено в п. 9.2. договору договір вважається пролонгованим на один календарний рік, якщо жодна із сторін не попередила іншу сторону про припинення його дії за один календарний місяць до закінчення зазначеного терміну.

Додатком №1 до договору сторони погодили наступні умови: строк узгодження зміни ціни товару - 14 календарних днів; строк виконання замовлення - 4 календарних днів; строк оплати - 65 календарних днів; періодичність поставок - 1 раз протягом 1 тижня.

Специфікацією №1 до Договору поставки № від 13.05.2016 сторони визначили назву товару, його кількість та ціну. Період дії специфікації встановлено з 01.03.2016 по 31.12.2016.

Згідно зі ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору в період з 13.05.2016 по 21.07.2016 поставив відповідачу товар на загальну суму 203671,92 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи замовленнями на поставку, товарно-транспортними накладними та видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (штампом відповідача «Товар отриманий»). Також в матеріалах справи наявні податкові накладні.

У свою чергу, відповідач лише частково оплатив поставлений товар, про що свідчать банківські виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Органік-Фуд», копії яких наявні в матеріалах справи.

У зв'язку з цим, з урахуванням часткових оплат здійснених відповідачем, неоплаченим залишився товар на суму 173217,00 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 173217,00 грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" щодо відсутності у видаткових накладних на поставку товару посилань на спірний договір, суд не приймає до уваги, оскільки вказані накладні містять посилання на замовлення відповідача, які у свою чергу містять посилання на Договір поставки № від 13.05.2016.

Стосовно тверджень відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів надання постачальником податкових накладних, які пройшли реєстрацію в ЄРПН та накладних, завірених ЕЦП позивача, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, оскільки сторони у п. 6.1.договору погодили, що підтвердженням надання постачальником «Податкової накладної», яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві» та «Накладної», завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) є саме проставляння покупцем штампу «товар отриманий», а також з огляду на те, що усі спірні видаткові накладні містять відбиток вказаного штампу, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем не було надано вищевказані накладні.

Посилання відповідача на Договір про надання послуг №1337165 від 01.01.2016 відповідно до якого позивачу надавалися послуги та між сторонами зменшувались взаємні зобов'язання шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, судом також не приймаються до уваги.

Так, відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

Згідно зі статтею 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 6.4. Протоколу розбіжностей до Договору поставки № від 13.05.2016 сторони встановили, що покупець має право зменшити оплату (провести взаємозалік) сум, що належать постачальнику за поставлені товари на суми: неустойки, штрафів, пені, і інших видів штрафних санкції за договором, а також на суми вартості товарів, які підлягають поверненню/заміні постачальникові, наданих йому послуг, і на інші суми, які повинні бути сплачені постачальником згідно договору, доповненням і додаткам до нього, шляхом письмового погодження постачальника.

В матеріалах справи відсутні докази письмового погодження Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Органік-Фуд» на зарахування зустрічних вимог за Договором поставки № від 13.05.2016 та Договором про надання послуг №1337165 від 01.01.2016, а тому зарахування зустрічних вимог у даному випадку є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат зі сплати судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, будинок 57; ідентифікаційний код 36387249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Органік-Фуд» (65028, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Генерала Цветаєва, будинок 3/5; ідентифікаційний код 37811232) 173217 (сто сімдесят три тисячі двісті сімнадцять) грн. 00 коп. основного боргу та 2598 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 26 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 22.05.2017

Суддя О.А. Грєхова