РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа № 906/631/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Філіпова Т.Л.

при секретарі Першко А.А.

розглянувши апеляційну скаргу ПАТ "Укртелеком" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23 березня 2017 року у справі №906/631/16 (суддя Шніт А.В.)

за скаргою публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на дії Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області за вих.№46/20 від 04 листопада 2016 року у справі №906/631/16

за позовом керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Коростенської міської ради

до відповідачів: 1) відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради; 2) публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Коростенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Житомирської області

про визнання недійсним договору оренди №07/2013 від 22 травня 2013 року, припинення зобов'язання за вказаним договором оренди на майбутнє, зобов'язання звільнення нежитлового приміщення площею 17,42кв.м

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

органу прокуратури - ОСОБА_2 посвідчення № 041611 від 23 лютого 2016 року;

відповідача 1 - не з'явився;

відповідача 2 - ОСОБА_3 представник згідно довіреності № 1415 від 20 грудня 2016 року;

органу ДВС- не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23 березня 2017 року у справі №906/631/16 за позовом керівника Коростенської місцевої прокуратури (надалі - Прокурор) в інтересах держави в особі Коростенської міської ради (надалі - Позивач) до відділу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради (надалі - Відповідач 1) та до публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" (надалі - Відповідач 2) про: визнання недійсним договору оренди №07/2013 від 22 травня 2013 року, припинення зобов'язання за вказаним договором оренди на майбутнє, зобов'язання звільнення нежитлового приміщення площею 17,42 кв.м. - було відмовлено у задоволенні скарги Відповідача 2 на дії Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області щодо винесення постанови від 12 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №52711043 з виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/631/16 від 19 вересня 2016 року.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Відповідач 2 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 23 березня 2017 року по справі №906/631/16 за скаргою Відповідача 2 на дії Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Ухвалою суду від 11 квітня 2017 року апеляційну скаргу Відповідача 2 було повернуто на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України.

Після усунення обставин, що стали причиною поверненння апеляційної скарги, 04 травня 2017 року до Рівненського апеляційного господарського суду повторно надійшла апеляційна скарга Відповідача 2 з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 10 травня 2017 року поновлено строк на подання апеляційної скарги, справу призначено до слухання на 24 травня 2017 року на 10:00 год..

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/631/16 у складі: головуюча суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А..

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду -ОСОБА_4 від 22 травня 2017 року у справі № 906/631/16 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Мамченко Ю.А. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до її складу та визначено новий склад: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду -ОСОБА_4 від 23 травня 2017 року у справі № 906/631/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Саврія В.А. та у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Дужича С.П. і відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до її складу та визначено новий склад: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б..

Ухвалою суду від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження в новому складі суду.

В судовому засіданні від 24 травня 2017 року представник Відповідача 2 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, та з підстав, висвітлених в ній, просить її задоволити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні від 24 травня 2017 року Прокурор заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає її безпідставною та необгрунтованою, а тому просить відмовити в її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання від 24 травня 2017 року представники Позивача, Відповідача 1, органу ДВС та Третьої особи не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (том 3, а.с. 157, 158, 160,161).

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Як встановлено апеляційним господарським судом, рішенням господарського суду Житомирської області від 21 липня 2016 року у позові Прокурора в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача 1 та Відповідача 2 про визнання недійсним договору оренди №07/2013 від 22 травня 2013 року, припинення зобов'язання за вказаним договором оренди на майбутнє, зобов'язання звільнення нежитлового приміщення площею 17,42 кв.м - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2016 року вищевказане рішення скасовано та прийняте нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

19 вересня 2016 року на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 31 серпня 2016 року видано відповідні накази, в тому числі наказ про стягнення з Відповідача 2 витрат по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

На примусове виконання даного наказу, державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_6, винесено постанову від 19 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №52677417 (том 2, а.с.32, 206).

Суд констатує, що у вступній частині даної постанови органу виконання вказано документ, на виконання якого видано постанову та наведено зміст його резолютивної частини. Судом встановлено, що у графі "Боржник" цієї постанови зазначено ПАТ "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком"; в графі "Адреса" зазначено адресу місцезнаходження ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" - 10014, м.Житомир, вул.Київська, 20; в резолютивній частині постанови повністю відтворено резолютивну частину виконавчого документа, відповідно до редакції судового акту, на підставі якого видано наказ; в пункті 5 постанови вказано про можливість оскаржити постанову у порядку та строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що вказане виконавче провадження №52677417 з примусового виконання наказу №906/631/16, виданого 19 вересня 2016 року щодо витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, входить до складу зведеного виконавчого провадження №53238571 від 12 січня 2017 року щодо стягнення заборгованості з Відповідача 2 в загальній сумі 2 893 грн 80 коп.

09 березня 2017 року вказані виконавчі провадження були передані на виконання до Шевченківського районного відділу ДВС міста ОСОБА_5 ГТУЮ у місті Києві, за місцезнаходженням юридичної особи боржника Відповідача 2 (м.Київ, бул.ОСОБА_7,18) що підвідомча виконанню Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління у місті Києві.

Копії вищевказаних постанов про передачу виконавчого провадження (в т.ч. за №52677417 від 09 березня 2017 року за вих.№7342/7.21-40/5) разом з матеріалами виконавчих проваджень були направлені для подальшого виконання до Шевченківського районного відділу ДВС міста ОСОБА_5 ГТУЮ у місті Києві, та сторонам для відома.

Водночас, скарга Відповідача 2 вмотивована тим, що у постанові про відкриття виконавчого провадження №52677417 вказано адресу боржника - 10014, м.Житомир, вул. Київська, 20, код 01184114. З даного апелянт вбачає, що таким чином, державний виконавець Васькевич Н.В. визнала незаконно боржником ОСОБА_1 філію Відповідача 2, яка не була стороною у даній справі, не є юридичною особою, а тому не може бути стороною у виконавчому провадженні №52677417.

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно частини 1 статті 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Закону: державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 4.1 статті 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення містить пункт 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Приписами пункту 7 розділу І вищевказаної інструкції визначено обов'язкові реквізити постанови виконавця як окремого документа, і, слід зазначити, що відповідно до даного положення Інструкції повне найменування боржника не є обов'язковим реквізитом постанови державного виконавця, як і його адреса.

Як зазначалося вище у даній судовій постанові, у вступній частині у графі адреса зазначено адресу ОСОБА_1 філії Відповідача 2.

Суд констатує, що відповідно до Положення про ОСОБА_1 філію Відповідача 2: філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи, водночас, філія здійснює від імені товариства частину його функцій, у тому числі функції представництва і захисту інтересів товариства; філія має право в межах своєї компетенції та з питань своєї діяльності представляти інтереси товариства в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування, банківськими та фінансовими установами, а також, перед юридичними і фізичними особам, суб'єктами господарювання усіх форм власності, об'єднаннями громадян тощо; з питань своєї діяльності представляти інтереси товариства в усіх судах загальної юрисдикції при розгляді справ, стороною або третьою особою (яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору або яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору), потерпілими, цивільним відповідачем, цивільним позивачем в яких виступає Відповідач 2, з усіма правами, наданими чинним законодавством України.

У відповідності до частини 2 статті 15 Закону, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Рівненським апеляційним господарським судом встановлено, що виконавчим документом (наказом у справі №906/631/16), резолютивну частину якого повністю відтворено в оскаржуваній постанові, визначено особу боржника у виконавчому провадженні наступним чином - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком".

З огляду на усе вищевказане, суд констатує, що та обставина, що державний виконавець у вступній частині постанови про відкриття виконавчого провадження, наряду з наведеною редакцією резолютивної частини наказу, помилково зазначив і адресу ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком" та вчинив ще ряд описок - саме по собі не призводить до такого наслідку, як встановлення державним виконацем іншого боржника у виконавчому провадженні (на що посилається апелянт).

Більше того, суд констатує, що 11 листопада 2016 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилок, допущених у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12 жовтня 2016 року.

Крім того, суд наголошує на тому, що правильна адреса і місцезнаходження юридичної особи боржника (ПАТ "Укртелеком", м. Київ) були враховані державним виконацем, що вбачається з дій виконавця, а саме з передачі ним виконавчого провадження ВП №52677417 до Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м. Києві, з урахуванням територіальної компетенції органу ДВС (том 2, а.с. 224). При цьому дане врахування підтверджується і діями державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС, що полягали в прийнятті виконавчого провадження (том 3, а.с. 28-29).

Дане ще раз підтверджує, що вищеописані помилки, що були допущені виконавцем в оскаржуваній постанові, не призвели до зміни боржника за виконавчим документом.

Все вищевказане не лише спростовує твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі, але й опосередковано вказує на не зовсім сумлінне користування стороною своїми процесуальними правами, адже дії апелянта по суті спрямовані лише на відтермінування виконання судового рішення в даній справі, що набрало законної сили (ухилення від виконання, шляхом подачі скарг на дії органів ДВС).

Враховуючи усе вищевикладене у даній судовій постанові, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга Відповідача 2 є безпідставною та необгрунтованою, а тому відмовляє у задоволенні даної вимоги.

Дане вчинено і місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає за Відповідачем 2.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Укртелеком" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23 березня 2017 року у справі №906/631/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 23 березня 2017 року у справі №906/631/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

5. Справу №906/631/16 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.