донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.05.2017 року справа №905/3421/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явились; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спектр", м. Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від21.02.2017 року (повний текст рішення від 27.02.2017 року)
у справі№905/3421/16 (суддя Сковородіна О.М.)
за позовомДонецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Краматорськ Донецької області
до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спектр", м. Маріуполь Донецької області
простягнення штрафу в розмірі 34000 грн. та пені в розмірі 34000 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Донецьке обласне територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Краматорськ Донецької області (далі за текстом Відділення АМК, Позивач) звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спектр", м. Маріуполь Донецької області (далі за текстом ТОВ "НВФ "Спектр, Відповідач) про стягнення штрафу в розмірі 34000,00 грн. та пені в розмірі 34000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Відділення АМК посилалось на рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №114 від 30.09.2013 року у справі №03-26-92/2013, відповідно до якого на ТОВ "НВФ "Спектр" накладено штраф у розмірі 34000,00 грн. Зазначало, що позивачем було направлено копію витягу з рішенням відповідачу, який ним було отримано та не виконано, у звязку з чим нарахована пеня у розмірі 528360,00 грн., розмір, до стягнення якої, у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням та становить 34000,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року задоволено позовні вимоги Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ТОВ "НВФ "Спектр"; стягнуто з ТОВ "НВФ "Спектр", з урахуванням виправлення описки в частині органу на користь якого стягується грошові кошти, відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 06.04.2017 року, на користь Державного бюджету України штраф в розмірі 34000,00 грн., пеню в розмірі 34000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач ТОВ "НВФ "Спектр" звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року у справі №905/3421/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному встановленні обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а тому має бути скасовано судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Порушення норм процесуального права, на переконання заявника апеляційної скарги, відобразилось у невиконанні Відділенням АМК вимог ч. 1, 2 ст. 57 ГПК України, оскільки копія позовної заяви позивачем на адресу ТОВ "НВФ "Спектр" не направлялась, у звязку із чим останній, як учасник господарського процесу, був позбавлений можливості володіти обєктивною інформацією про рух господарського процесу. Зазначає, що суд першої інстанції не виконав вимоги п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та не повернув позовну заяву, як таку, що містила елементи процесуальних недоліків.

Що стосується порушення норм матеріального права то заявник апеляційної скарги вважає, що господарський суд першої інстанції не звернув уваги, що застосований до ТОВ "НВФ "Спектр" штраф за порушення п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за своєю природою є адміністративно-господарською санкцією, можливість стягнення в судовому порядку якої визначена строком у 6 місяців від дня прийняття рішення Відділенням АМК та законодавчо обмежена граничним строком в 1 рік в силу ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України. Тому, звертаючись у грудні 2016 року з вимогою про стягнення з ТОВ "НВФ "Спектр" штрафу, накладеного відповідно до рішення №114 прийнятого 30.09.2013 року, позивач порушив строк застосування адміністративно-господарської санкції, передбачений ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України та загальний строк позовної давності, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів та визначено у наступному складі: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2017 року прийнято апеляційну скаргу до провадження із призначенням її розгляду у судовому засіданні на 24.05.2017 року об 14 год. 40 хв.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов через канцелярію суду 22.05.2017 року від Донецького територіального обласного відділення Антимонопольного комітету України, позивач вказав про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача, у зв'язку із чим просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року у справі №905/3421/16 просив залишити без змін.

24.05.2017 року в судовому представники позивача та відповідача не зявлялись. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 98 ГПК України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не була визнана обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами ч. 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами розгляду справи №03-26-92/2013 адміністративною колегією Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №114 від 30.09.2013 року, яким визнано, що ТОВ "НВФ "Спектр" було вчинено порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що полягало у неподанні інформації Антимонопольному комітету України на вимогу голови Відділення від 25.02.2014 року за №02-26/6-865 у встановлені ним строки.

За вчинення вказаного порушення відповідно ст. 52 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" на ТОВ "НВФ "Спектр" накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Відповідач скористався правом на судове оскарження рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2013 року №114 у справі №03-26-92/2013.

Проте, рішенням господарського судом Донецької області від 19.12.2013 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.02.2014 року, у справі №905/7700/13 відмовлено у задоволені позовних вимог ТОВ "НВФ "Спектр" про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №114 від 30.09.2013 року.

Відповідно до інформації електронної системи "Діловодство спеціалізованого суду" в касаційному порядку судові акти не оскаржувались.

Із змісту вищезазначених процесуальних документів у справі №905/7700/13 судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що листом (вих.№03-38/4060 від 10.10.2013р.) копію Рішення №114 від 30.09.2013 року було направлено ТОВ "НВФ "Спектр" для виконання. Рішення №114 від 30.09.2013 року отримано позивачем 12.10.2013 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

В силу ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішення Відділення АМК №114 від 30.09.2013 року ТОВ "НВФ "Спектр", у встановлений законом строк, не було виконано, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом стягнення штрафу у сумі 34000,00 грн. та нарахованої за його несплату пені в розмірі 34000,00 грн.

За наслідком розгляду позовних вимог, місцевим господарським судом прийнято рішення про задоволення позову Відділення АМК у повному обсязі.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивоване доведеністю та обґрунтованістю заявлених вимог, зокрема, встановленим фактом несплати відповідачем накладеного відповідно рішення Відділення АМК від 30.09.2013 року за №114 штрафу та пені нарахованої за його невиконання.

Колегія Донецького апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах різності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Пунктами 1, 4, 15 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 вищевказаного Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням органи Антимонопольного комітету України стягують штраф у судовому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за №114 від 30.09.2013 року визнано, що ТОВ "НВФ "Спектр" було вчинено порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що полягало у неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу голови Відділення від 25.02.2014 року за №02-26/6-865 у встановлені ним строки.

Статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з приписами ч. 2, 3, 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Тобто в наведеній правовій нормі чітко визначено подію, з настанням якої законодавець пов'язує зупинення нарахування пені. При цьому будь-які застереження щодо набрання відповідним рішенням законної сили у ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відсутні. У разі зупинення нарахування пені час розгляду справи в господарському суді, який повинен визначатися за правилами ст. 69 ГПК України.

Як вже зазначалось, копія витягу з рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №114 від 30.09.2013 року надіслана на адресу ТОВ "НВФ "Спектр" листом з рекомендованим повідомленням про вручення, який був отриманий відповідачем 12.10.2013 року, що встановлено в судових рішеннях у справі №905/7700/13.

В частині 2 ст. 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається з наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. Тобто, кінцевим днем оплати штрафу є 13.12.2013 року.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів сплати штрафу накладеного відповідно до рішення Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від ТОВ "НВФ "Спектр" станом на 14.12.2013 року, у звязку із чим позивачем нараховувалась пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа (у розумінні конкурентного законодавства) мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "НВФ "Спектр" зверталось до господарського суду Донецької області із позовом про визнання рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №114 від 30.09.2013 року недійсним.

Нарахування пені зупинялось під час розгляду позовної заяви та апеляційної скарги.

Відділенням АМК за порушення строку сплати відповідачем штрафу у розмірі 34000,00 грн. за період з 09.01.2014 року по 15.01.2014 року та з 05.02.2014 року по 30.11.2016 року нарахована пеня у розмірі 1,5% від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу, яка складає 528360,00 грн.

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено визначений Відділенням АМК розрахунок пені з урахуванням періоду його зупинення, визнано його арифметично правильним.

Оскільки, нарахована пеня у розмірі 528360,00 грн. є більшою, ніж сума штрафу, позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 34000,00 грн.

Відповідачем доказів сплати суми штрафу та пені не надано.

Судом не визнано недійсним рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2013 року №114 у справі №03-26-92/2013.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем у встановленому законодавством порядку не спростований факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не надані докази сплати штрафу і пені.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у 34000,00 грн. та 34000,00 грн. пені нормативно обґрунтовані, документально підтверджені і правомірно задоволені господарським судом Донецької області.

Доводи апелянта щодо не направлення Відділенням АМК копії позовної заяви на адресу ТОВ "НВФ "Спектр" не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи. Зокрема, відповідно до відомостей, які містяться в ЄДРЮОФОП місцезнаходження відповідача є вул. Азовстальська, 95, м. Маріуполь, Донецька область, 87529. Матеріалами справи, а саме фіскальним чеком №1433 від 01.12.2016 року (а.с. 5) та описом вкладення у цінний лист (а.с. 6), підтверджується виконання Відділенням АМК вимог ч. 1, 2 ст. 57 ГПК України. Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26) відповідно до якого уповноваженою особою відповідача було отримано копію ухвали господарського суду Донецької області про призначення справи до розгляду. Інші, наявні в матеріалах справи, поштові конверти направлялись за юридичною адресою ТОВ "НВФ "Спектр" але були повернуті на адресу суду у звязку із закінченням терміну їх зберігання.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання заявника апеляційної скарги на пропуск Відділенням АМК строку застосування адміністративно-господарської санкції відповідно до ч. 1 ст. 250 ГК України та пропуск загального строку позовної давності за ст. 257 ЦК України, оскільки нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обовязковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в звязку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні ст.ст. 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу, а тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у ст. 258 названого Кодексу.

Статтею 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що субєкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить пять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Отже правила позовної давності, визначені Цивільним кодексом України, також не можуть застосовуватися до правовідносин сторін в даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 07.12.2016 року у справі №910/11441/16.

На переконання колегії суддів відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні ст. 1 ЦК України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не застосовується. Про це зазначено і в абзаці 3 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за №15. Так само не застосовуються до згаданих відносин строки, визначені ст. 250 ГК України (абз. 2 п. 5 тієї ж постанови пленуму Вищого господарського суду України), оскільки Законами України "Про захист економічної конкуренції" і "Про захист від недобросовісної конкуренції" встановлено особливі (спеціальні) строки давності для притягнення до відповідальності за порушення конкурентного законодавства.

З огляду на наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 ГПК України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року справі №905/3421/16 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спектр", м. Маріуполь Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року у справі №905/3421/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2017 року у справі №905/3421/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3