ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"29" травня 2017 р.№ 916/1211/17

Суддя Д'яченко Т.Г., розглянувши матеріали вх. №1284/17 від 24.05.2017р.

За позовом: ОСОБА_1

До відповідачів: Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „ТРОЯНДА", Державного реєстратора в Кілійському районі Одеської області

Про визнання рішення загальних зборів незаконним та скасування реєстрації

ВСТАНОВИВ: Позивач - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №1284/17 від 24.05.2017р.), в якій просить суд:

-визнати рішення загальних зборів від 20.04.2017р. про прийняття до членів кооперативу Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „ТРОЯНДА" ОСОБА_2 та інших - незаконним;

-скасувати реєстрацію від 20.04.2017р. про призначення головою Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „ТРОЯНДА" ОСОБА_2

Суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Як встановлено судом, вступна частина позовної заяви ОСОБА_1 не містить ідентифікаційного коду відповідача - Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „ТРОЯНДА".

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштовий адрес.

Відсутність у позовній заяві повного найменування сторін засвічує невиконання позивачем п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.2 ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

У розумінні положень ст. ст. 1,2 Закону України „Про судовий збір", судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат, а платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати та за подання позовної заяви немайнового характеру -1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Виходячи із встановленої ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору, з урахуванням заявлення позивачем двох вимог немайнового характеру в поданій позовній заяві, ним має бути сплачено 3200 грн. (1600+1600) судового збору.

Як встановлено судом, позивачем до матеріалів позовної заяви від 24.05.2017р. вх. №ГСОО 1284/17 надано квитанцію №25 від 04.05.2017р. на суму 1600 грн. та квитанцію №8 від 23.05.2017р. на суму 1600 грн.

Згідно до п. 2.22 Постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання пракрити застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року, судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Платіжними реквізитами для сплати судового збору при поданні позовної заяви до Господарського суду Одеської області є такі:

Отримувач коштівУК у м. Одесі/Приморський район
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38016923
Банк отримувачаГУДКС України в Одеській області
Код банку отримувача (МФО)828011
Рахунок отримувача3008
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа)

Як встановлено судом, у матеріалах позовної заяви міститься квитанція №8 від 23.05.2017р., відповідно до якої ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. за подання позовної заяви за наступними реквізитами: отримувач ГУДКС УКР в Одеській області, рахунок отримувача 5416, код отримувача 37607526, банк отримувача 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ.

Однак, з Довідки №08-35/8/2017 Начальника фінансово-економічного відділу господарського суду Одеської області від 26.05.2017р. вбачається, що на підставі виписки Головного управляння Державної казначейської служби України в Одеській області №б/н від 23 травня 2017р., судовий збір в розмірі 1600 грн. від ОСОБА_1 по квитанції №8 від 23.05.2017р. не був зарахований на рахунок №3008, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області.

Отже, додана позивачем до матеріалів позовної заяви квитанція №8 від 23.05.2017р. не може свідчити про сплату судового збору на рахунок №3008, відкритий в головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області, та не є доказом належної сплати судового збору у встановленому закону порядку за подання позовної заяви до господарського суду Одеської області.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку позивачем, засвідчує невиконання ним вимог ст.57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, додані до матеріалів позовної заяви описи вкладення від 23.05.2017р., як доказ направлення на адресу відповідачів копії позовної заяви та доданих до неї документи, не містять в собі адрес відповідачів, на які скеровувались відповідні позовні заяви з додатками.

Крім того, позивачем одним із відповідачів у даному позові визначено Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив „ТРОЯНДА", однак, копію позовної заяви з доданими до неї документами було скеровано, з зазначенням назви одержувачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

За викладених обставин, описи вкладення від 23.05.2017р. не можуть бути належним доказом надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів саме відповідачу - Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу „ТРОЯНДА", та розцінюватись судом як доказ виконання позивачем вимог ст.ст. 56,57 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як встановлено судом, до матеріалів позовної заяви позивачем додано оригінал описи вкладення документів від 23.05.2017р., в якості доказів направлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів, однак, дані описи вкладення у цінний лист, в порушення вимог Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, не містить номеру поштового відправлення, що, в свою чергу, унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданими документами відповідачам.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, що підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів засвідчує невиконання позивачем вимог ст.ст. 56,57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача. що відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Як встановлено судом, додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином, з огляду на що не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 34, 36 ГПК України.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 (вх. ГСОО №1284/17 від 24.05.2017р.) на підставі п. 2,4,6 ч. 1 ст. 63 ГПК України повертається позивачу без розгляду.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 2,4,6 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (вх. ГСОО №1284/17 від 24.05.2017р.) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з доданими документами на 46 аркушах.

Копію ухвали суду від 29.05.2017р. та позовну заяву з додатками направити на адресу: ОСОБА_1: АДРЕСА_1.

Суддя Т.Г. Д'яченко