КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" травня 2017 р. Справа №910/11244/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) -

Стецин І.В. (довір. №043-12 від 06.01.17);

від Департамента міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Ходорич О.М. ( довір. №064-4727 від 12.05.17);

розглянувши апеляційні скарги Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департамента міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2016р.

за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про забезпечення позову

у справі №910/11244/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лара - груп"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2016р. у справі №910/11244/16 заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (заявник) про забезпечення позову у справі №910/11244/16 задоволено. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАРА-ГРУП" та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо продажу чи відчуження будь-яким іншим способом, а також щодо демонтажу, розбору, знесення, переміщення літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ "Лара-груп", за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що вжиття наведених заявником заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість відновлення його порушеного права, що зумовлює задоволення відповідної заяви.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2016р.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначає про те, що забороняючи необмеженому колу осіб вчиняти дії щодо демонтажу, розбору, знесенню, переміщенню літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ «Лара-груп», за адресою: АДРЕСА_1 Господарський суд м. Києва порушив права та інтереси органів, що здійснюють контролюючі функції у сфері благоустрою м. Києва, оскаржувана ухвала обмежує такі органи у можливості виконання своїх повноважень, покладених на них органом місцевого самоврядування у відповідності до прядку, встановленому ЗУ «Про благоустрій населених пунктів».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2016р.

В апеляційній скарзі Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначає про те, що оскільки Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є суб'єктом владних повноважень, який уповноважений здійснювати контроль за станом благоустрою міста Києва, ухвала про забезпечення позову від 17 червня 2016 року порушує права та обов'язки контролюючого органу щодо здійснення ним своїх функцій та повноважень.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 22.05.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився позивач та відповідач.

Враховуючи те, що представники сторін про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка на зворотній стороні ухвали від 13.05.2017р., явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду відповідно до ч.2 ст. 102 ГПК України, судова колегія, з урахуванням думки представників скаржників ухвалила розгляд апеляційних скарг у відсутності позивача та відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення скаржників, судова колегія встановила.

15.06.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва разом з позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лара-груп" (відповідач) про стягнення 122 950,00 грн. основного боргу, 13 167,94 грн. інфляційних втрат, 2 956,23 грн. 3% річних, 27 042,26 грн. пені, від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просив заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо продажу чи відчуження будь-яким іншим способом, а також демонтажу, розбору, знесення, переміщення літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ "Лара-груп", за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування відповідної заяви позивач зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій від 17.08.2015 року, на виконання якого було здійснено монтаж металевих конструкцій, тобто у разі задоволення позову, відповідача буде зобов'язано відшкодувати вартість як відповідних конструкцій, так і вартість монтажу останніх, у зв'язку із чим необхідним є збереження первинного стану відповідних металевих конструкцій.

Судом встановлено, що 17.08.2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лара-груп" (покупець) укладено договір № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених у договорі, продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у свою власність та оплатити металеві конструкції (товар, конструкції) в кількостях та за ціною, що наводяться у додатках та відповідних кошторисах до договору.

Згідно з п. 1.2. договору сторони обумовили, що продавець зобов'язаний здійснити доставку та встановлення конструкції біля приміщення, що знаходиться в оренді у покупця та розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 5.4. договору сторони погодили, що оплата вартості конструкцій здійснюється відразу під час підписання акту прийому-передачі конструкцій та послуг, визначених договором та додатками до нього.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 122 950,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 27.09.2015 року.

Згідно зі ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26 грудня 2011 року умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Господарським судом міста Києва встановлено, що згідно з наявними в матеріалах справи доказами на виконання умов договору № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій від 17.08.2015 року позивачем було надано відповідачу послуги (влаштування закладних, монтаж металоконструкцій, транспортні витрати) на загальну суму 122 950,00 грн., проте відповідачем вони оплачені не були.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо продажу чи відчуження будь-яким іншим способом, а також демонтажу, розбору, знесення, переміщення літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ "Лара-груп", за адресою: АДРЕСА_1, у разі задоволення позову, може зробити неможливим стягнення заборгованості за Договором № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій від 17.08.2015 року на підставі відповідного судового рішення, оскільки виникає можливість порушення первинного стану відповідних металевих конструкцій.

Доводи скаржників в апеляційних скаргах про те, що оскаржувана ухвала обмежує контролюючі органи у можливості виконання своїх повноважень, покладених на них органом місцевого самоврядування у відповідності до порядку, встановленому ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» не можуть бути покладені в основу рішення, з огляду на п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", відповідно до якого враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Щодо доводів скаржників про те, що суд не зазначив в своїй ухвалі яким чином заборона необмеженому колу осіб, в тому числі і державним органам влади виконувати свої повноваження, може бути пов'язана з виконанням рішення суду, яке зобов'язаний буде виконувати відповідач до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки виносячи ухвалу, місцевим господарським судом, відповідно до ст. 67 ГПК забезпечено позов, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, з урахуванням та в межах предмету позову.

Відповідно до п. 5 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 3 "Про внесення змін і доповнень до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України", у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Отже, оскільки як встановлено, права Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департамента міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оскаржуваним судовим рішенням не порушені, питання про права і обов'язки скаржників стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, апеляційне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та апеляційною скаргою Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинити.

2. Матеріали оскарження №910/11244/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло