ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Справа № 911/368/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Фастівське лісове господарство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмістобудпроект»

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

про знесення обєктів самочинного будівництва

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення № 035038 від 13.08.2015 року);

від позивача1: ОСОБА_2 (довіреність № 20-к від 29.12.2016 року);

від позивача2: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третіх осіб: не зявились;

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Фастівське лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмістобудпроект» за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області про знесення обєктів самочинного будівництва.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.02.2017 року порушено провадження у справі № 911/368/17 та призначено до розгляду на 01.03.2017 року.

В судове засідання 01.03.2017 року позивач1, відповідач та третя особа 1, 2 не зявилися, сторони та треті особи вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.02.2017 року не виконали, позивач1, відповідач та треті особи 1, 2 про пичини не явки в судове засідання суд не повідомили, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 22.03.2017 року.

22.03.2017 року від представника третьої особи1 надійшли письмові пояснення по суті спору. 22.03.2017 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує.

В судове засідання 22.03.2017 року позивач1, позивач2 та третя особа2 не зявилися, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.02.2017 року не виконали, про пичини не явки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 10.04.2017 року.

10.04.2017 року через канцелярію суду прокурором подано письмові пояснення по суті спору.

В судове засідання 10.04.2017 року позивач2 не зявився, позивачі вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.02.2017 року не виконали, позивач2 про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний Договір про ведення мисливського господарства від 07.07.2011 року, укладений між Київським обласним управлінням лісового господарства та мисливського господарства та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмістобудпроект».

У звязку з чим, судом в порядку ст. 38 та п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи пояснення учасників провадження про відсутність у них спірного Договору, для повного і всебічного розгляду спору, суд дійшов висновку про необхідність витребування, в Київського обласного та м. Києву управління лісового господарства та мисливського господарства спірного Договору про ведення мисливського господарства від 07.07.2011 року. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 24.04.2017 року. Також, ухвалою від 10.04.2017 року продовжено строк розгляду справи.

24.04.2017 року представником Київського обласного та по м. Києву управління лісового господарства та мисливського господарства подано письмові пояснення з додатками.

В судове засідання 24.04.2017 року позивач2 та третя особа1, 2 не зявилися, позивачі вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 08.02.2017 року не виконали, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 10.04.2017 року не виконали, позивач2 та треті особи1, 2 про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 04.05.2017 року.

В судовому засіданні 04.05.2017 року прокуратура та позивач1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивач2, відповідач та треті особі в судове засідання не зявились.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

Встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, Фастівською міжрайонною прокуратурою 03.07.2014 року до господарського суду Київської області в інтересах Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Фастівське лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмістобудпроект» подано позовну заяву про розірвання договору про умови ведення мисливського господарства та повернення земельної ділянки.

Зазначений позов розглядався Господарським судом Київської області у справі № 911/2774/14, в якій 12.09.2014 року прийнято рішення, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 року, про задоволення позову щодо розірвання Договору «Про умови ведення мисливського господарства» від 07.07.2011 року, укладеного між Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ «Укрмістобудпроект», з підстав істотного порушення його умов зі сторони ТОВ «Укрмістобудпроект».

У справі № 911/2774/14 встановлено, що згідно з п. 1.1. Договору про умови ведення мисливського господарства надано ТОВ «Укрмістобудпроект» терміном до 30.06.2036 року мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 15356 га, у тому числі: лісові угіддя 6,5 тис. га, польові 8,7 га, водно- болотні 0,2 тис. га.

Згідно державних актів, право постійного користування мисливськими угіддями площею 15356 га належить ДП «Фастівське лісове господарство».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, на підставі направлення інспекції ДАБК в Київській області № 1382 від 21.05.2011 року проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил забудованої земельної ділянки за адресою: Київська область Фастівський район, с. Дорогинка на території мисливських угідь.

Перевіркою встановлено, що на спірних землях мисливських угідь в кварталі 39 знаходиться незавершена будівля, лазня з басейном та котельня. Будівля з терасами, орієнтовними розмірами 22,0 х 34,0 м, не завершена будівництвом розташована на підвищенні на відстані орієнтовано 20,0 м від урізу водного дзеркала ставу. На обєкті виконано роботи по влаштуванню деревяних пальових фундаментів, в деяких місцях роль фундаменту виконують зрізані дерева (пеньки), також на даному обєкті влаштовано зовнішні та внутрішні стінки з деревяного брусу в зруб, влаштовано несучі конструкції покрівлі та саму покрівлю з рулонних матеріалів та роботи з утеплення даху, в будівлі збудовано два каміни з керамічної та вогнетривкої цегли, влаштовано лаги підлоги.

Лазня з басейном та терасою орієнтовним розміром 12,0x12,0м з терасою розташована безпосередньо біля урізу води на деревяних палях з підвищенням з деревяного брусу. На обєкті виконано загально будівельні роботи по влаштуванню фундаментів, зовнішніх та внутрішніх стін, даху, покрівлі, в приміщенні вмонтовано басейн, влаштовано покрівлю підлоги з керамічної плитки, виконано підготовчі роботи по прокладанню електричної, водопровідної та каналізаційної мереж, влаштовано камін, обладнання лазні (котел та стелажі), басейн орієнтовним розміром 3,0x3,0 м, заповнено віконні та дверні прорізи.

Біля лазні на відстані 2,5м збудовано котельню орієнтовним розміром 10,0x3,5 м. Котельня збудована на монолітному фундаменті, стіни збудовані з природного каменю покрівля - оцинковані, профільовані листи. В приміщенні влаштовано цементну стяжку підлоги, встановлено котельне обладнання, заповнено вікно та дверні прорізи. Поруч з обєктом будівництва з бетонних плит влаштовано майданчик розміром 6,0x6,0 м.

На обєкті будівництва дозвільна, проектна та виконавча документація відсутня. На момент перевірки будівельні роботи завершені не були.

За результатом перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 27.05.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора у справі № 911/2774/14 судом зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» для потреб мисливського господарства користувачі мисливських угідь мають право у встановленому порядку, за згодою власників або користувачів земельних ділянок, будувати на мисливських угіддях необхідні будівлі та біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, повязані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок.

Державним підприємством «Фастівське лісове господарство» документи дозвільного характеру на початок або виконання будівельних та інших робіт ТОВ «Укрмістобудпроект» не надавались.

Таким чином, судом у справі № 911/2774/14 встановлено, що ТОВ «Укрмістобудпроект» в порушення умов Договору, вимог ст.ст. 20, 74 Лісового Кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства за № 502 від 14.08.2012 року без дозволу постійного землекористувача ДП «Фастівське лісове господарство» здійснив часткове пошкодження лісових насаджень та почав будівництво будівлі, лазні з басейном та котельні.

Рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2014 року у справі № 911/2774/14 набрало законної сили, відповідно встановлені таким рішенням обставини щодо існування обєктів самочинного будівництва на земельній ділянці мисливського угіддя в с. Дорогинка, Фастівського району, Київської області, і факт здійснення відповідного самочинного будівництва відповідачем, які покладені в основу судового рішення у справі № 911/2774/14, згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення для розгляду спору у справі № 911/368/17.

Також, прокуратура в позові зазначає, що підтвердженням існування на даний час вказаних обєктів самочинного будівництва на земельній ділянці ДП «Фастівський лісгосп» є інформація Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 15.11.2016 року № 10/10-1/1511/08/01, згідно якої під час виїзду інспектора Департаменту у листопаді 2016 року на територію мисливських угідь с. Дорогинка, Фастівського району, Київської області встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташований недобудований комплекс споруд, а саме:

- на відстані, орієнтовно 20.0 м від урізу води знаходиться недобудована будівля з терасами, орієнтовним розміром 22.0 х 34.0 м (виконані роботи по влаштуванню деревяних пальових фундаментів, зроблені зовнішні та внутрішні стіни з деревяного брусу в зруб та влаштована покрівля з покриттям з бітумної черепиці, також всередині будівлі влаштовано два фундаменти на яких розташовані каміни зроблені з керамічної та вогнетривкої цегли);

- безпосередньо біля урізу води на деревяних палях з підвищенням, з деревяного брусу в зруб розташована будівля з терасою по периметру, орієнтовним розміром 12.0 х 12.0 м (виконані роботи по влаштуванню зовнішніх та внутрішніх стін, влаштована покрівля з покриттям з бітумної черепиці, заповнені зовнішні віконні та дверні прорізи, які обмежують доступ до середини будівлі);

- біля другої будівлі побудована споруда, яка розташована в пагорбі та має орієнтовний розмір 10.0 х 3.5 (влаштовано залізобетонний фундамент, виконані стіни з природного каменю, влаштована цементно-піщана стяжка підлоги).

Також, згідно вказаної інформації, відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт за зазанченою вище адресою.

З огляду на викладені в позові обставини, прокуратура зазначає, що спірне будівництво підпадає під ознаки самочинного будівництва згідно зі ст. 376 Цивільного кодексу України, оскільки проведено на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до пункту 4 статті 26, статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт.

Всупереч вказаних вимог містобудівного законодавства відповідачем самовільно без розробки та затвердження проектної документації, а також за відсутності дозвільного документу на проведення будівельних робіт збудовано спірний обєкт на лісовій земельній ділянці, що не була відведена для таких цілей. Таке будівництво відповідачем спірного обєкту без належного дозволу та за відсутності проекту, на земельній ділянці лісогосподарського призначення є істотним порушенням будівельних норм і правил та суперечить суспільним інтересам.

Також в обгрунтування позовних вимог прокуратура зазначає, що існування спірного самовільно збудованого обєкту будівництва на землях лісогосподарського призначення унеможливлює їх використання за цільовим призначення та суперечить суспільним інтересам, у звязку з чим є неможливою його перебудова чи приведення у відповідність до містобудівного законодавства, діючих будівельних норм та правил.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а також зобов'язана знести за власний рахунок самочинне будівництво у разі заперечення власника земельної ділянки проти визнання за цією особою права власності на нерухоме майно.

Також, ст. 391 Цивільного кодексу України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Прокуратура зазначає, що спірне самочинне будівництво порушує право державної власності на земельну лісову ділянку в особі Київської обласної державної адміністрації та належне ДП «Фастівський лісгосп» право користування спірною земельною ділянкою лісогосподарського призначення за її цільовим призначенням.

У звязку з чим, прокуратура просить в позові зобовязати ТОВ «Укрмістобудпроект» усунути перешкоди у користуванні лісовою земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих будівель.

Відповідач надав відзив, в якому проти позову заперечував, зазначив, що в рішенні Господарського суду Київської області від 12.09.2014 року у справі № 911/2774/14 не зазначено, що будівельні роботи здійснювались саме ТОВ «Укрмістобудпроект».

Хоча у справі № 911/2774/14 встановлено, що до моменту передання мисливських угідь ТОВ «Укрмістобудпроект» об'єкти самочинного будівництва були відсутні, це не виключає виконання таких будівельних робіт будь-якими іншими, третіми особами.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що ТОВ «Укрмістобудпроект» не здійснювало будь-яких будівельних робіт на території мисливських угідь, що були надані йому в користування за договором від 07.07.2011 року. Ким та коли було розпочато зазначене будівництво, чи отримувались будь-які дозвільні документи, товариству не відомо. У звязку з чим, відповідач стверджує, що відповідальність за самочинне будівництво повинна нести та особа, яка здіснювала це будівництво.

Дослідивши наявні у справі докази та пояснення, враховуючи відзив відповідача, суд зазначає наступне.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, що в рішенні Господарського суду Київської області від 12.09.2014 року у справі № 911/2774/14 не зазначено, що будівельні роботи здійснювались саме ТОВ «Укрмістобудпроект».

Зокрема, саме факт порушення ТОВ «Укрмістобудпроект» умов користування мисливськими угіддями, який полягав в здійсненні ним самочинного будівництва, досліджений і встановлений під час судового розгляду у справі № 911/2774/14, був підставою для задоволення позовних вимог та розірвання договору.

Також, в ході розгляду справи № 911/2774/14 встановлено, що за даними проведеного у вересні 2011 року обстеження розладнаних лісових насаджень в ДП «Фастівське лісове господарство» на предмет призначення санітарної рубки суцільної та встановлено, що у кварталі 30 виділ 13, площа виділу 0,4 га, всихання дерев сосни. Як результат такого обстеження згідно лісорубського квитка від 26.09.2011 року проведено рубку лісу у тому числі і в 30 кварталі 13 виділу. Тобто, в оренду ТОВ «Укрмістобудпроект» передавалися мисливські угіддя без будь яких забудов у 30 кварталі 13 виділу.

На момент укладення договору про умови ведення мисливського господарства від 07.07.2011 року на території мисливських угідь, які передані в користування відповідачу для ведення мисливського господарства незавершена будівництвом будівля, лазня з басейном та котельня були відсутні, оскільки на ній знаходились лісові насадження сосни, що підтверджується актом обстеження розладнаних лісових насаджень в ДП «Фастівське лісове господарство» на предмет призначення санітарної рубки суцільної (СРС) від вересня 2011 року, зведеною відомістю насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки в ДП «Фастівське лісове господарство», зведеною відомістю пробних площ, закладених у насадженнях, що потребують суцільної санітарної рубки в ДП «Фастівське лісове господарство», додатковим планом проведення санітарно-оздоровчих заходів у лісах ДП «Фастівське лісове господарство» в 2011 році, листом Київського обласного управління лісового та мисливського господарства № 05-16/1509 від 26.09.2011 року, лісорубним квитком від 26.09.2011 року та актом посвідчення заготівлі деревини та місця рубки від 12.10.2011 року (долучені до матеріалів справи № 911/2774/14).

Виходячи з того, що відповідачу передавались в користування мисливські угіддя без будь-яких забудов, під час користування мисливськими угіддями згода на початок або виконання будівельних та інших робіт відповідачу власниками/користувачами земельних ділянок/лісів не надавалася, спірні обєукти нерухомості створені в період користування відповідачем мисливськими угіддями на території таких мисливських угідь з порушеннями вимог чинного будівельного законодавства.

Відповідно до наведених в ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» визначень, мисливські угіддя - ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Таким чином, враховуючи, що мисливські угіддя це насампере чітко визначені ділянки суші, в даному випадку лісові земельні ділянки. Відповідно, користування мисливськими угіддями передбачає також користування і володіння відповідною земельною ділянкою для цілей мисливства у междах, визначених Законом та Договором.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь.

Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку.

Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання і користувачами мисливських угідь.

Для потреб мисливського господарства користувачі мисливських угідь мають право у встановленому порядку, за згодою власників або користувачів земельних ділянок, будувати на мисливських угіддях необхідні будівлі та біотехнічні споруди, вирощувати кормові культури, створювати захисні насадження, проводити штучне обводнення, здійснювати інші заходи, пов'язані з веденням мисливського господарства, які не суперечать законодавству та інтересам власників або користувачів земельних ділянок.

Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» користувачі мисливських угідь забезпечують їх упорядкування протягом двох років з дня надання таких угідь у користування.

Порядок проведення упорядкування мисливських угідь визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

Серед наведених в ст. 30 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» прав та обовязків користувачів мисливських угідь, передбачено право, зокрема, використовувати мисливських тварин та користуватися мисливськими угіддями в установленому порядку; організовувати полювання для мисливців, у тому числі шляхом укладання відповідних договорів з ними або з юридичними особами, що представляють їхні інтереси, зокрема іноземними, надавати повний комплекс послуг, пов'язаних із здійсненням полювання, включаючи проживання, харчування, пересування мисливців та осіб, які їх супроводжують; отримувати відшкодування вартості будівель, споруд та іншого нерухомого майна, яке належить їм на праві власності, у разі переходу права користування мисливськими угіддями від них до інших користувачів.

Користувачі мисливських угідь зобов'язані забезпечувати упорядкування мисливських угідь, раціонально використовувати державний мисливський фонд, не допускати погіршення екологічного стану мисливських угідь. Користувачі мисливських угідь можуть мати й інші передбачені законом права та обов'язки щодо використання мисливських тварин та користування мисливськими угіддями.

Права та обовязки відповідача, як користувача мисливських угідь визначені у відповідних п.п. 2.1., 2.2. Договору. Зокрема, п.п. «а» п. 2.2. Договору зобовязує відповідача використовувати мисливські угіддя за призначенням, п.п. «в» п. 2.2. Договору - забезпечити мисливське упорядкування угідь та визначити в натурі їх межі, п.п. «є» п. 2.2. Договору - здійснювати охорону державного мисливського фонду, п.п. «і» п. 2.2. Договору зобовязує відповідача виконувати інші обовязки щодо охорони і використання обєктів тваринного світу та користування мисливськими угіддями відповідно до чинного законодавства.

Згідно зі ст.42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у порушенні права державної власності на мисливських тварин; порушенні вимог щодо користування мисливськими угіддями, погіршенні їх стану; використанні мисливських угідь не за призначенням.

Таким чином, норми Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачають перебування мисливських угідь, які фактично є земельними ділянками, у володінні та користуванні користувачів мисливських угідь, які здійснюють ведення мисливського господарства. В той же час, оскільки користувачі мисливських угідь є користувачами і відповідних земельних ділянок, Закон зобовязує їх проводити упорядкування угідь, за стан та збереженість земельних ділянок несе відповідальність її фактичний володілець, тобто користувач мисливських угідь.

Таким чином, норми Закону України «Про мисливське господарство та полювання» покладають відповідальність за ведення мисливського господарства, дотримання вимог користування мисливськими угіддями за призначенням, збереження їх стану, саме на користувачів мисливських угідь.

Крім того, Законом України «Про мисливське господарство та полювання» користувачам мисливських угідь надано право облаштування та будівництва необхідних обєктів, що має відбуватись у відповідності до вимог законодавства, яке регулює будівельну діяльність з обовязковим розробленням проектів будівництва та отримання дозвільної документації.

Таким чином, відповідач, як користувач мисливських угідь, мав забезпечити належне утримання і збереження мисливських угідь, їх захист від нецільового використання.

Враховуючи, що на момент передання відповідачу відповідної площі мисливських угідь встановлено, що територія вільна від будь-яких будівель і на ній лісова рослинність, з відповідного моменту відповідальність за збереження мисливськийх угідь та недопущення їх нецільового використання має нести відповідач.

Як визначено ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 376 Цивільного кодексу України визначено, що оОсоба, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 4 ст. 376 Цивільного кодексу України визначено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Також, згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, оскільки відповідач є особою, відповідальною за збереження стану земельної ділянки та дотримання правил її цільового використання, самочинно збудовані на такій земельній ділянці обєкти нерухомості, проти визнання права власності на які заперечує власник земельної ділянки і їх перебудова є неможливою, оскільки перешкоджає цільовому використанню лісової земельної ділянки, з огляду на ч.ч. 4, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України підлягають знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області,

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмістобудпроект» (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2б, код 34979792) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою лісогосподарського призначення, розташованою в кварталі 39 Дорогинського лісництва Державного підприємства «Фастівське лісове господарство» шляхом знесення самочинно збудованих на ній будівель, а саме: будівлі з терасами розміром 22.0 х 34.0 м; будівлі з терасою по периметру розміром 12.0 х 12.0 м; споруди розміром 10.0 х 3.5 м.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмістобудпроект» (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2б, код 34979792) на користь Прокуратури Київської області (01014, м. Київ, бул. ОСОБА_3, 27/2) 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 22.05.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін