ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2017 р. Справа № 925/323/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю,

представник третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до державного підприємства "Кам'янське лісове господарство",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГЕКОТОП",

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця"в особі регіональної філії "Одеська залізниця" подано позов до державного підприємства "Кам'янське лісове господарство" про стягнення 19 645 грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній № 41981507 адреси одержувача вантажу. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що за накладною № 41981507 зі станції Каменка Одеської залізниці відповідачем було відправлено вагон № 91517201 з вантажем древесина топливна станція призначення Жовтнева Одеської залізниці, одержувач ДП "Спеціалізований морський порт" "Октябрьск" для фірми ТОВ "Югекотоп" 54017 м. Миколаїв, вул. Чкалова, буд 20/8. 01 листопада 2016 після прибуття зазначеного вагону на станцію призначення Жовтнева Одеської залізниці даний вагон було затримано з причини підтвердження адреси вантажоодержувача в залізничній накладній № 41981507, про що складено акт загальної форми № 6464 від 01.11.2016 станцією Жовтнева. 01.11.2016 станцією Жовтнева була дана телеграма № 2 на станцію відправлення Камянка Одеської залізниці про уточнення адреси одержувача. 03.11.16 була отримана відповідь про те, що вірно вважати адресу 54052 м. Миколаїв а/с 170. Після цього станцією Жовтнева було складено акт загальної форми № 18 від 01.11.16 про відношення відповідальності на відправника вантажу. Відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України відповідачеві нараховано штраф у розмірі 19645,00 грн., який позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 23 березня 2017 року господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі № 925/323/17 та призначив її до розгляду у приміщенні Господарського суду Черкаської області в судовому засіданні на 10:00 13 квітня 2017 року.

У відзиві на позовну заяву від 10.04.2017 відповідач повністю заперечив проти вимоги позивача та просив відмовити у задоволенні позову з таких підстав: - в діях відповідача відсутній факт порушення, про який вказує позивач, оскільки станція призначення вантажу (у залізничній накладній її код - 417503) не змінювалась, та була вказана вірно, код ЄДРПОУ, код та назва вантажоотримувача в накладній також були вказані вірно, отже телеграма від 01.11.2016 підтверджує не виправлення неправильної адреси вантажоотримувача, а її уточнення, що виключає відповідальність у вигляді штрафу, оскільки за уточнення адреси відповідальність не передбачена; - у позовній заяві вказано про телеграму від 03.11.2016 із начебто вірною адресою вантажоотримувача, однак її копія до позову не додана; - у діях відповідача відсутня вина; залізниця не отримала збитків, оскільки вантаж не перенаправлявся на іншу станцію.

Ухвалою від 13 квітня 2017 року Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання відповідача, залучив ТОВ "ЮГЕКОТОП" до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, відклав розгляд справи на 11:00 18 травня 2017 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

ТОВ "ЮГЕКОТОП" надіслав до суду заяву від 11.05.2017, в якій просить суд вважати невиконання ухвали з поважних причин, оскільки товариство не отримало копію позовної заяви, що унеможливило подання письмових пояснень по суті позовних вимог.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності письмових пояснень третьої особи за наявними у справі матеріалами.

16.05.2017 відповідач подав клопотання про витребування у позивача письмового пояснення про те, чому у регіональної філії "Одеська залізниця" не було жодних зауважень до 34 аналогічних залізничних накладних, які оформлялись відповідачем в період з березня по жовтень 2016 року, для того ж самого вантажоотримувача, де була зазначена така ж сама адреса; та як вплинуло на доставку вагону уточнення відповідачем номеру поштової скриньки морського порту.

18 травня 2017 року до господарського суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій позивач обґрунтовує позовні вимоги та посилається на телеграму від 01.11.2016 про те, що вірно вважати адресу вул. Айвазовського, 29, копія якої додана до матеріалів справи.

У судовому засіданні:

представник позивача повністю підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснив, що у заяві про уточнення позовних вимог позивач лише виправляє посилання на телеграму, оскільки у позові допущено опечатку, та правильною слід вважати телеграму від 01.11.2016, копія якої додана до позовної заяви; щодо клопотання представника відповідача пояснив, що факт неправильно вказаної адреси одержувача вантажу у накладній № 41981507 підтверджений поданими доказами і попередні накладні не мають значення для даного спору;

представник відповідача, заперечуючи проти позову, посилався на доводи і міркування, викладені у відзиві на позовну заяву, просив повністю відмовити у позові, оскільки позивач не довів факт допущення відповідачем порушення, за яке статтею 122 Статуту залізниць передбачена відповідальність у вигляді штрафу; також представник звернув увагу на те, що посилання представника позивача на судову практику є безпідставним, оскільки в поданих у справу рішеннях розглядався спір з іншими обставинами, де було допущено помилку у назві одержувача, тому ці рішення не можна брати до уваги.

У судовому засіданні 18 травня 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, суд встановив таке.

Згідно накладної № 41981507 Державне підприємство "Камянське лісове господарство" відправило 29.10.2016 зі станції Каменка Одеської залізниці вагон № 91517201 з вантажем деревина топливна для технологічних потреб, станція призначення Жовтневая, код станції 417503, вантажоодержувач - , ДП Спеціалізований морський порт "Октябрськ" для ТОВ "ЮГЕКОТОП" 54017 м. Миколаїв, вул. Чкалова 20/8.

01 листопада 2016 року на станції призначення Жовтнева Одеської залізниці було складено акти загальної форми № 6464, 6480, в яких вказано про затримку вагона № 91517201 на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта - вагон простоював на коліях станції в очікуванні підтвердження адреси вантажоодержувача, час початку затримки 01.11.2016 02:27, час закінчення затримки - 01.11.2016 12:30.

Також в цей же день було складено акт загальної форми № 18 про те, що в графі 4 цієї накладної невірно вказано адресу одержувача (телеграма зі станції Камянка Одеської нр 1 від 01.11.16), згідно ст. 118 Статуту залізниць України з ДП "Камянське лісове господарство" стягується штраф у розмірі 19645 грн.

Позивач додав до позовної заяви копію телеграми із станції Жовтнева (01/11 06:35) про уточнення адреси одержувача та із станції Камянка (1.11.16 11:37) про те, що у графі 4 вірно читати вул. Айвазовського, 29.

У позовній заяві позивач вказав, що 03.11.2016 була отримана відповідь про те, що вірно вважати адресу 54052 м. Миколаїв а/с 170, однак вказану телеграму позивач суду не подав, а відповідач її наявність заперечував. У заяві про уточнення позовних вимог представники позивача послалися на телеграму від 01.11.2016, копія якої додана до позовної заяви.

В результаті виявлення неправильно зазначеної адреси вантажоодержувача у накладній, складеній ДП "Камянське лісове господарство", та на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував відповідачеві та предявив до стягнення штраф у розмірі 19645 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, з огляду на таке.

За приписами частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, далі - ГК України, яка кореспондується з вимогами частини 4 статті 909 та частини 1 статті 920 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, далі - Статут залізниць, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 1.1 Правил визначено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

В пункті 5.5 Правил вказано, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Статтею 24 Статуту залізниць визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Згідно статті 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У статті 118 Статуту залізниць вказано про стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, аналіз названих норм чинного законодавства дає підстави стверджувати про те, що відповідальність відправника у вигляді стягнення штрафу встановлена за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача. А у разі неповноти відомостей, зазначених відправником у накладній (що має місце у даному випадку), то статтею 24 Статуту залізниць вказано про відповідальність вантажовідправників за всі наслідки такої неповноти, однак не сказано про сплату штрафу за це.

Позивач предявив до стягнення з відповідача штраф у сумі 19645 грн. на підставі статей 122, 118 Статуту залізниць, стверджуючи, що у залізничній накладній № 41981507 відповідач неправильно зазначив адресу одержувача вантажу.

Однак із матеріалів справи вбачається, що у залізничній накладній № 41981507, оформленій відповідачем, адреса одержувача вантажу - ДП Спеціалізований морський порт "Октябрськ" - не вказана взагалі; зазначена у накладній адреса є адресою ТОВ "ЮГЕКОТОП", для якого перевозився вантаж, вона надрукована після назви товариства. Отже, зазначення у накладній адреси цього товариства не може вважатися неправильною адресою одержувача вантажу.

Всі решту реквізитів залізничної накладної № 41981507 вказані вірно, код одержувача вантажу та код ЄДРПОУ порту правильний. Після отримання телеграми із станції Камянка із адресою одержувача вантажу цей вантаж був виданий, спору щодо видачі вантажу немає. Представник позивача не пояснив, чому станція призначення визнала вірною адресу, що була вказана у телеграмі станції Кам'янка, адже вона не відповідає адресі порту, що зазначена у договорі між позивачем та портом і яку позивач вважає правильною.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 43 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 ГК України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За приписами статей 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті.

Отже законодавець чітко встановив правило, що штрафні санкції можуть стягуватися у разі, якщо учасником господарських відносин допущене порушення правил здійснення господарської діяльності, за яке законом встановлена відповідальність.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачена відповідальність відправника за неправильно зазначену у накладній адресу одержувача. Як вказано вище, у даному випадку відсутній факт неправильного зазначення адреси одержувача вантажу, тобто відсутнє порушення, за яке встановлена статтею 122 Статуту залізниць відповідальність відправника вантажу.

Позивач не довів і належними доказами не підтвердив факт допущення відповідачем порушення, за яке законом передбачена відповідальність у вигляді стягнення штрафу. Як пояснили представники у судовому засіданні, відповідач поніс матеріальну відповідальність за простій вагона, тобто за наслідки неповноти відомостей у залізничній накладній, що передбачено статтею 24 Статуту залізниць. Однак доказів допущення порушення у вигляді неправильного зазначення у накладній адреси одержувача суду не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність законних підстав для застосування до відповідача штрафу, передбаченого статтями 118, 122 Статуту залізниць України, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Згідно статті 49 ГПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23.05.2017.

Суддя А.Д. Пащенко