ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа № 926/1111/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційні скарги Чернівецької міської ради, м. Чернівці вх. №01-05/1342/17 від 20.03.2017 року та обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37", м. Чернівці, вх. №01-05/1298/17 від 20.03.2017 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 року

у справі № 926/1111/15

за позовом: прокурора міста Чернівці, м. Чернівці

до відповідача 1: Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до відповідача 2: обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37", м. Чернівці

за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, м. Чернівці

2. державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області, м. Чернівці

3.відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 : ОСОБА_3, м. Чернівці

про: визнання незаконним та скасування пунктів рішень органу місцевого самоврядування, звільнення та повернення земельної ділянки

За участю представників сторін:

від позивача: Яворський Я.Т. - прокурор, посвідчення №011137 від 24.12.2012 року;

від відповідача 1: Єркіна А.І.-представник на підставі довіреності №01/02-05/711 від 20.03.2017 року;

від відповідача 2: Бабіна І.В.-представник на підставі довіреності б/н від 19.12.2016 року, Сарафінчан І.Ф.-представник на підставі довіреності б/н від 12.07.2016 року;

від третіх осіб: не з'явились;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 року у справі №926/1111/15 (суддя Скрипничук І.В.) позовні вимоги прокурора міста Чернівці, до відповідачів Чернівецької міської ради та обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37", за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування пунктів рішень органу місцевого самоврядування, звільнення та повернення земельної ділянки - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано п.1.2 та п.3 рішення 36 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради №877 від 30.05.2013 "Про надання юридичним особам дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки", яким надано дозвіл Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37" на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2500 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1; а також право на отримання інших вихідних даних на проектування об'єкта містобудування та здійснення проектно-вишукувальних робіт у порядку, визначеному законодавством. Визнано незаконним та скасовано п.27 рішення 55 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради №1361 від 25.09.2014 "Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб щодо передачі безплатно у власність і надання в оренду земельних ділянок", яким затверджено проект відведення та передано безплатно у власність Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37" земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,2596 га, під кадастровим номером НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Стягнуто з Чернівецької міської ради, АДРЕСА_2, в дохід Державного бюджету судовий збір в сумі 1218 грн. судового збору. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37", АДРЕСА_3 в дохід Державного бюджету судовий збір в сумі 1218 грн. судового збору. У решті позовних вимог провадження припинено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 року у справі №926/1111/15, відповідач 1 та відповідач 2 - Чернівецька міська рада та обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37" , - подали апеляційні скарги.

Зокрема, скаржник -Чернівецька міська рада у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що у відповідності до пункту 9 частини 2 статті 42 ЗУ РСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування» до повноважень Виконавчого комітету міської (міста обласного підпорядкування) Ради, крім повноважень, перелічених у пункті 1 цієї статті, зокрема, відносилось прийняття рішень про організацію житлово- будівельних і гаражних кооперативів, здійснення контролю за їх діяльністю. Вказаних вище повноважень виконавчим органам відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР не надано. До внесених змін у 2016 році, в редакції, що діяла станом на момент проведення державної реєстрації ОК «ЖБК 3ахисник37» частиною третьою статті 25 Закону №755 було передбачено, що за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, державний реєстратор повинен внести до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи ідентифікаційний код відповідно до вимог Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей цієї реєстраційної картки.

Таким чином, норми ЖК УРСР та Примірного статуту в частині створення житлово-будівельних кооперативів суперечать Закону України «Про кооперацію» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755-ІУ від 15.05.2003 року, який повинен застосовуватися до правовідносин, пов'язаних з реєстрацією будь-якої юридичної особи, в тому числі житлово-будівельного кооперативу. Норми ст.ст.133, 135,137 ЖК УРСР та Примірного статуту, згідно Постанови Верховної ради України від 12 вересня 1991 року N 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», можуть застосовуватись лише з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 р. у справі № 926/1111/15 та відмовити у позові.

Скаржник - ОК «ЖБК Захисник 37» в поданій апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до Списку членів ОК «ЖБК Захисник 37», який є додатком до протоколу №2 від 15.10.2013 року вбачається що членами ЖБК є особи, які перебувають на квартирному обліку, що підтверджується відповідними довідками. Вказаний факт встановлений постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2014 року по справі №926/996/13 за позовом прокурора м.Чернівців до Чернівецької міської ради, ОК «ЖБК Захисник 37» про визнання незаконними та скасування рішення 36 сесії Чернівецької міської ради від 30.05.2013р. за №877 про надання дозволу ОК «ЖБК Захисник 37» на складання проекту відведення земельною ділянкою орієнтовною площею 0,25000 га у власність для будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4. На момент прийняття оскаржуваного рішення міської ради від 30.05.2013 року №877, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив Захисник 37» був уже зареєстрований у встановленому законодавством порядку, що підтверджується випискою з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. А відтак, у міської ради були відсутні правові підстави для відмови у передачі у власність земельної ділянки ЖБК для будівництва багатоквартирного житлового будинку для задоволення потреб його членів. Апелянт, також вважає, що судове рішення не забезпечує належного захисту порушених прав.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 р. у справі № 926/1111/15 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2017р. справу №926/1111/15 призначено судді-доповідачу ОСОБА_9 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 р. подані скаржниками матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 11.04.2017 р..

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 року та від 11.05.2017 року розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у них.

Представникам сторін роз'яснено їх права та обов'язки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 23.05.2017 року з'явились представники апелянтів, подані ними апеляційні скарги підтримали в повному обсязі, надали також усні пояснення по суті спору.

Прокурор в судовому засіданні 23.05.2017 року проти поданих апеляційних скарг заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін апеляційну скаргу без задоволення.

Представники третіх осіб в судове засідання повторно не з'явились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду спору, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, рішенням Чернівецької міської ради №877 від 30.05.2013 року (п.п. 1.2) надано дозвіл ОК "ЖБК Захисник 37" на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,2500 га у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1

Пунктом 3 вказаного рішення надано право відповідачу 2 на отримання інших вихідних даних на проектування об'єкта містобудування та здійснення проектно-вишукувальних робіт у порядку визначеному законом.

Рішенням Чернівецької міської ради №1361 від 25.09.2014 року (пункт 27) затверджено проект відведення та передано ОК "ЖБК Захисник 37" у власність земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,2596 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

14.10.2014 року ОК "ЖБК Захисник 37" видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,2596 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Зазначаючи про те, що оскаржуваними рішеннями Чернівецької міської ради земельну ділянку безоплатно надано у власність ОК "ЖБК Захисник 37", засновники та учасники якого не перебували на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, а отже і не мали права на отримання землі в порядку ст. 41 ЗК України, прокурор міста Чернівці звернувся до господарського суду з даним позовом, вимоги якого обґрунтовані, зокрема, приписами ст.ст. 133, 134, 137 ЖК УРСР, ст. 41 ЗК України та положеннями Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186.

Згідно зі ст. 41 ЗК України, житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Статус житлово-будівельного кооперативу, порядок його створення, організації, вступу до кооперативу, хто може бути членом кооперативу тощо закріплено в Житловому кодексі Української РСР, статтями 133 та 137 якого встановлено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. Однією із умов вступу до житлово-будівельного кооперативу є перебування на квартирному обліку в даному населеному пункті. Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється, зокрема, цим Кодексом та Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства Української РСР, які в силу постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" є діючими.

Згідно зі ст. 135 ЖК Української РСР, до членів житлово-будівельного кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР) і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або користуються правом позачергового прийому до членів кооперативу, а також громадяни, зазначені в частині першій статті 143, частині другій статті 145 і частині першій статті 146 цього Кодексу. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організованого кооперативу і зареєстрованого в установленому порядку. Громадяни, яких включено до затвердженого виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів списку осіб, що вступають до організовуваного житлово-будівельного кооперативу, вважаються членами цього кооперативу з дня реєстрації статуту, а громадяни, яких прийнято до діючого житлово-будівельного кооперативу, - з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЖК).

Пунктами 1.1 та 2.1.1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186, встановлено, що житлово-будівельний кооператив організовується з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб його членів, а саме: забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого жилого будинків з надвірними будівлями, або котеджів з будівництва паркінгів, гаражів, спортивних, культурно-побутових і господарських приміщень за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинками кооперативу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 134 ЖК Української РСР на облік бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу беруться громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і потребують поліпшення житлових умов. Порядок обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, встановлюється законодавством Союзу РСР і Української РСР. Правила обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 05.06.1985 року № 228 затверджено Правила обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу.

Відповідно до п. 2 цих Правил кооперативний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно абзацу 2 пункту 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу при будівництві одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу число громадян, необхідне для організації кооперативу, визначається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, але не може бути менше 5 чоловік. Пунктом 16 ч. 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу житлово-будівельний визначено, що кооператив має право одержати в установленому порядку в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва жилого будинку (будинків) та надвірних будівель.

Виходячи з аналізу зазначених положень, суд першої інстанції визначив, що при вирішенні відповідною радою питання про надання житлово-будівельним (житловим) кооперативам безоплатно земельної ділянки має враховуватися мета створення такого кооперативу, порядок його організації відповідно до Житлового кодексу Української РСР та Примірного статуту, адже саме такі обставини надають право житлово-будівельному кооперативу, як спеціальному суб'єкту, на отримання земельної ділянки в порядку ст. 41 Земельного кодексу України.

Однак, при цьому суд першої інстанції не врахував, що положення цих нормативних актів можуть застосовуватись лише щодо тих відносин, які не врегульовані законодавством України, у зв'язку із чим було допущено порушення норм матеріального права.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, суд також виходив з того, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення Чернівецької міської ради №877 від 30.05.2013 року про надання дозволу ОК "ЖБК Захисник 37" на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,2500 га у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 (п. 1.2 рішення) були заява ОК "ЖБК Захисник 37" від 08.04.2013 року, яка зареєстрована у Департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин 10.04.2013 року та схема забудови. Державну реєстрацію ОК "ЖБК Захисник 37", як юридичної особи, проведено 11.04.2013 року, однак його звернення до Чернівецької міської ради про виділення земельної ділянки було подано 08.04.2013 року, тобто за три дні до державної реєстрації кооперативу як юридичної особи.

Окрім того, всі три засновники обслуговуючого кооперативу, а саме ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на час створення та державної реєстрації кооперативу, а також на момент прийняття Чернівецькою міською радою оскаржуваного рішення №877 від 30.05.2013 року на квартирному обліку не перебували. Також, відповідно до додатків до протоколів №1 та №2 установчих зборів засновників обслуговуючого кооперативу від 08.04.2013 року та від 15.10.2013 року членів ОК "ЖБК Захисник 37" значиться 40 осіб. Лише 7 осіб із 40 членів ОК "ЖБК Захисник 37" перебували на квартирному обліку осіб, які потребують покращення житлових умов при районних рад міста Чернівці (лист Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради № 03/01-18/4039 від 27.10.2016 року).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно ст. 41 ЗК України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації. Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати земельні ділянки у власність за цивільно-правовими угодами.

Тобто, наведеною нормою передбачено можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність юридичної особи для здійснення житлового будівництва за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив, а тому при вирішенні питання щодо безоплатного надання земельної ділянки в порядку, визначеному наведеною нормою, принагідно враховувати саме мету створення кооперативу, яка має відповідати встановленим вимогам до порядку створення такого кооперативу.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що передаючи безоплатно земельну ділянку у власність ОК "ЖБК Захисник 37" рада мала врахувати мету створення такого кооперативу, порядок його організації та діяльності відповідно до вимог Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту. З'ясування саме цих обставин при наданні земельної ділянки ОК "ЖБК Захисник 37", як спеціальному суб'єкту, передбаченому ст. 41 Земельного кодексу України, зобов'язує раду з'ясовувати правовий статус, мету та підстави його створення. Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України в своїй постанові колегії суддів судових палат в адміністративних, господарських та цивільних справах від 17.06.2014 року у справі № 21-195а14.

Разом з тим, матеріалами справи спростовуються посилання суду першої інстанції про те, що ОК "ЖБК Захисник 37" створено із порушенням законодавства, яке регулює відповідні відносини.

В редакції, що діяла станом на момент проведення державної реєстрації ОК «ЖБК 3ахисник37» частиною третьою статті 25 Закону №755 було передбачено, що за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи державний реєстратор повинен внести до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи ідентифікаційний код відповідно до вимог Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення згржавної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей цієї реєстраційної картки.

Норми ЖК УРСР та Примірного статуту, на які посилається суд першої інстанції, в частині створення житлово-будівельних кооперативів суперечать Закону України «Про кооперацію» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755-ІУ від 15.05.2003 року, який повинен застосовуватися до правовідносин, пов'язаних з реєстрацією будь-якої юридичної особи, в тому числі житлово-будівельного кооперативу.

Норми ст.ст.133, 135,137 ЖК УРСР та Примірного статуту, згідно Постанови Верховної ради України від 12 вересня 1991 року N 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», можуть застосовуватись лише з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції безпідставно вказав, що при вирішенні Чернівецькою міською радою питання про надання ОК "ЖБК Захисник 37" безкоштовно земельної ділянки не врахована мета створення такого кооперативу, порядок його організації відповідно до Житлового кодексу та Примірного статуту.

Щодо решти позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності, звільнення та повернення Чернівецькій міській раді ОК "ЖБК Захисник 37" земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,2596 га то на думку колегії суду провадження у справі підлягає припиненню, оскільки відповідачем 2 було відчужено спірну земельну ділянку ОСОБА_3 (третя особа по справі), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2017 року, де власником спірної земельної ділянки площею 0,2596 га по АДРЕСА_1 за цільовим призначенням "для будівництва і обслуговування житлового будинку станом на 17.05.2015 року є ОСОБА_3, а право власності ОК "ЖБК Захисник 37" припинено, у зв'язку з повним відчуженням земельної ділянки. Як наслідок, земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, на яку було оформлено відповідачем 2. право власності та здійснено державну реєстрацію на право власності, не існує, а свідоцтво є нечинним, що унеможливлює визнання його недійсним. Окрім того, колегія суддів зазначає про те, провадження щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності у даній справі також слід припинити, оскільки дана вимога є похідною від вимоги про визнання свідоцтва недійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 року у справі № 926/1111/15 прийняте без врахування усіх обставин справи із помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційні скарги Чернівецької міської ради, м. Чернівці вх. №01-05/1342/17 від 20.03.2017 року та обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив Захисник 37", м. Чернівці, вх. №01-05/1298/17 від 20.03.2017 року задоволити.

2.Рішення господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 року у справі № 926/1111/15 скасувати в частині задоволених позовних вимог. У цій частині прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

3.В решті рішення господарського суду Чернівецької області від 22.02.2017 р. у справі № 926/1111/15 залишити без змін.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

5.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Чернівецької області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 29.05.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.