ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2017 Справа № 920/948/16

Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Котельницька В.Л., суддя Костенко Л.А. та суддя Яковенко В.В., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши заяву № б/н від 11.05.2017 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми, про розстрочку виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі № 920/948/16 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго", м. Суми, до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми, про стягнення 136721 грн. 67 коп., за участю представників сторін: від позивача - Волошина М.В. (довіреність від 20.04.2017 № 29), від відповідача (заявника) - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі №920/948/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" (40022, м. Суми, вул. Друга Залізнична, 10, і.к. 33698892) 113046 грн. 56 коп. основного боргу за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за договором від 01.10.2008 № 184-Т, 17274 грн. 97 коп. пені, 1839 грн. 84 коп. 3 % річних, 4560 грн. 30 коп. інфляційних збитків, а також 2050 грн. 82 коп. судового збору.

30.01.2017 на примусове виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі № 920/948/17 було видано відповідний судовий наказ.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2017 повернуто апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі №920/948/16.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі № 920/948/16 повернуто заявникові.

09.02.2017 відповідач звернувся до суду із заявою від 11.05.2017 № б/н про розстрочку виконання рішення у справі № 920/948/16, відповідно до якої просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі № 920/948/16 та встановити порядок розстрочення виконання такого рішення шляхом обов'язкової сплати боржником на користь стягувача до кінця кожного місяця 10% від стягнених за рішенням суду грошових коштів протягом 10 місяців, починаючи з травня 2017 року.

Ухвалою суду від 13.05.2017 заяву відповідача про розстрочку виконання судового рішення від 11.05.2017 № б/н прийнято до розгляду та призначено розгляд такої заяви у судове засідання на 22.05.2017, 12 год. 00 хв.

Заявник (відповідач) у судове засідання не з'явився, відповідно до витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, про дату та час розгляду заяви про розстрочку виконання судового рішення від 11.05.2017 № б/н був повідомлений належним чином (абз. 3 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Представник позивача у судове засідання подав заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення у справі № 920/948/16, відповідно до якого вважає що заявником не подано жодних доказів (в т.ч. і фінансових документів), які б підтверджували обставини, викладені у такій заяві щодо неможливості чи утруднення виконання судового рішення, а тому просить суд у задоволенні такої заяви відмовити.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Тобто, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно абз. 1 п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 № 14 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події).

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, як прикладів неможливості виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази за правилами статті 43 ГПК України.

Заяву боржник обґрунтовує скрутним матеріальним станом та неможливістю виконання судового рішення від 12.01.2017 № 920/948/16 в повному обсязі, разом з тим до заяви ним додано докази часткової сплати боргу в сумі 21199,87 грн. (квитанція від 03.02.2017 № 0.0.699852569 на суму 5000 грн., квитанція від 11.01.2017№ 17005195 на суму 16199,87 грн. - а.с. 206). При цьому, заявником не надано жодного доказу на підтвердження його скрутного матеріального становища.

Суд вважає, що зазначені заявником обставини в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення не носять виключного характеру, а свідчать лише про негативні явища в поточній господарській діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю.

Отже, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви № б/н від 11.05.2017 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми, про розстрочку виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі № 920/948/16.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 11.05.2017 № б/н (вх. № 1449(р) від 12.05.2017) про розстрочку виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.01.2017 у справі № 920/948/16 - відмовити.

ГОЛОВУЮЧИЙ Суддя В.Л. Котельницька

СУДДІ Л.А. КОСТЕНКО

В.В. ЯКОВЕНКО