ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.05.2017 р. Справа№ 914/740/17

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Сало О.А.

за заявою: Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» (від 13.04.2017 року, вх.№771)

про: скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016 року у справі №280/07.16,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик», с.Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область,

до відповідача: Приватного підприємства «Оліяр», с.Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область,

про стягнення заборгованості

Представники:

Заявника: ОСОБА_1 представник (довіреність від 29.01.2016 року №09-32/37);

Позивача у третейській справі: не зявився;

Відповідача у третейській справі: ОСОБА_2 представник (довіреність від 01.04.2016 року б/н).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою від 13.04.2017 року вх. №771 про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016 року у справі №280/07.16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» до Приватного підприємства «Оліяр» про стягнення заборгованості (штрафу).

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 18.04.2017 року заяву прийнято до розгляду та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.05.2017 року. Розгляд заяви відкладався з причин та підстав, викладених в ухвалі суду від 03.05.2017 року у справі.

Супровідним листом від 25.04.2017р. вих.№2017/04-4 (вх.№15075/17 від 25.04.2017р.) Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» надіслано на адресу Господарського суду Львівської області матеріали третейської справи №280/07.16 на 31 аркуші.

05.05.2017 року представником ПАТ «Промінвестбанк» подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити Господарському суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2017 року клопотання Представника ПАТ «Промінвестбанк» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено частково, доручено Господарському суді Київської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 914/740/17 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Київської області.

Учасникам судового процесу оголошено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28, 38, 59, 122-1-1224 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Представник Заявника 13.05.2017р. подала письмові пояснення на заяву (вх. №16984/17), у яких просить суд задоволити заяву та скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016р. у справі №280/07.16, подану заяву підтримала, в судовому засіданні надала усні пояснення по суті заяви, аналогічні до викладених у Заяві та Письмових поясненнях на Заяву.

Представник Позивача у третейській справі в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвал суду у справі не виконав, про причини невиконання суду не повідомив.

Представник Відповідача у третейській справі проти поданої заяви заперечив, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті заяви, аналогічні до викладених у Письмових поясненнях на заяву.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про прийняття заяви до провадження, на обовязковість виконання якої зазначалось в ухвалі про відкладення розгляду заяви, суд зобовязував Учасників судового процесу надати письмове пояснення на заяву, а також всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 38 (витребування доказів) ГПК України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали заяви та справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників Заявника та Відповідача у третейській справі, дослідивши матеріали справи та заяви, та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

26.02.2016 року між ТОВ «Експрес Логістик» (за Договором Продавець) та ПП «Оліяр» (за Договором Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №26/02/16-1/1 (надалі Договір), за умовами якого Продавець зобовязувався передати у власність Покупця олію соняшникову нерафіновану (Товар), а Покупець прийняти Товар і сплатити його вартість на умовах Договору.

Пунктом 7.1. Договору його Сторонами погоджено, що усі спори і розбіжності, які можуть виникнути між ними з умов Договору, або у звязку із ним (при його укладенні, виконанні, зміні, розірванні, припиненні, визнанні неукладеним, визнанні недійсним і т.ін.) підлягають вирішенню Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Героїв УПА, 72, якщо попередньо не досягнуто згоди шляхом переговорів.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016 року у справі №280/07.16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» до Приватного підприємства «Оліяр» про стягнення штрафу позов ТзОВ «Експрес Логістик» задоволено повністю, вирішено стягнути з Приватного підприємства «Оліяр» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» 1035000,00 грн. штрафу та 6890,00 сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.10.2016 року у справі №914/2265/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» про видачу наказу про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016 року у справі №280/07.16 заяву ТзОВ «Експрес Логістик» задоволено, ухвалено видати наказ на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016р. у справі №280/07.16 про стягнення з Приватного підприємства «Оліяр» (місцезнаходження: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, село Ставчани, Ідентифікаційний код юридичної особи: 32461721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» (місцезнаходження: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, село Ставчани, Ідентифікаційний код юридичної особи: 37786,00 грн. (один мільйон тридцять пять тисяч гривень 00 копійок) штрафу, 6890,00 грн. (шість тисяч вісімсот девяносто гривень 00 копійок) сплаченого третейського збору за розгляд справи у третейському суді.

19.10.2016р. Господарським судом видано наказ про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016 року у справі №280/07.16.

Окрім того, додатковою ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.11.2016 року у справі №914/2265/16 ухвалено стягнути з Приватного підприємства «Оліяр» (місцезнаходження: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, село Ставчани, Ідентифікаційний код юридичної особи: 32461721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» (місцезнаходження: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, село Ставчани, Ідентифікаційний код юридичної особи: 37786730) 689,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

05.12.2016 року Господарським судом видано наказ про примусове виконання додаткової ухвали Господарського суду Львівської області від 24.11.2016 року у справі №914/2265/16.

13.04.2017р. за вх.№771 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява ПАТ «Промінвестбанк» (від 05.04.2017р. вих.№09-8-8/485), у якій просить суд скасувати рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016р. у справі №280/07.16 з підстав того, що рішенням Господарського суду м.Києва від 18.01.2017р. у справі №910/23209/16 за позовом Приватного підприємства «Оліяр» до Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» про відшкодування 1258228грн. збитків позовні вимоги ПП «Оліяр» задоволено повністю, вирішено стягнути з ПАТ «Промінвестбанк» на користь ПП «Оліяр» 1042578,00 грн. збитків, 81099,00 грн. процентів за користування коштами, 134550,00 грн. пені та 18873,42 грн. судового збору.

Заявник зазначає, що рішенням Господарського суду м.Києва від 18.01.2017р. у справі №910/23209/16 встановлено, що внаслідок неправомірних дій банку Приватним підприємством «Оліяр» фактично було порушено зобовязання перед ТзОВ Експерс Логістик» за умовами договору №26/02/16-1/1 від 26.02.2016р. У звязку з чим ТзОВ «Експрес Логістик» звернулось до третейського суду з позовною заявою до ПП «Логістик». Тобто, згідно доводів Заявника, підставою для задоволення позовних вимог у справі №910/23209/16 стало рішення третейського суду від 08.08.2016р. та наказ Господарського суду Львівської області від 19.10.2016р. З врахуванням наведеного Заявник робить висновок, що третейський суд виніс рішення, яке лягло в основу задоволення позовних вимог по справі №910/23209/16.

Заявник у поданій заяві також зазначає про те, що третейський суд при вирішенні спору у справі №280/07.16 не дослідив якому саме банку ПП «Оліяр» було виставлене платіжне доручення та у період з 25.03.2016 року по 06.10.2016 року якого саме банку був клієнтом ПП «Оліяр».

Окрім того, Заявник вказує на те, що третейський суд повинен був залучити до участі у справі в якості третьої особи фінансову установу ПАТ «Промінвестбанк», оскільки оскаржуваним рішенням, на думку Заявника, вирішено питання про права і обовязки ПАТ «Промінвестбанк».

Відповідно до ч.1 ст. 122-1 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Частиною першою ст.122-5 ГПК України передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Згідно із ч.2 ст.122-5 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.3 ст.51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено у пункті 6.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, предметом спору у третейській справі №280/07.16 за позовом ТОВ «Експрес Логістик» до ПП «Оліяр» про стягнення штрафу було стягнення із ПП «Оліяр» на користь ТОВ «Експрес Логістик» штрафу за порушення порядку і строку здійснення оплати купленого за Договором купівлі-продажу від 26.02.2016р №26/02/16-1/1 Товару.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено у п.2.6. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», що за змістом частини другої статті 35 ГПК та частини десятої статті 38 Закону України «Про третейські суди» обставини, встановлені рішенням третейського суду, не мають преюдиціального значення для господарського суду, в тому числі і у розгляді ним справи, в якій беруть участь ті самі сторони, що й у третейському провадженні.

З підстав наведеного суд критично оцінює доводи Заявника про те, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 08.08.2016р. у справі №280/07.16 вирішено питання про права та обовязки ПАТ «Промінвестбанк» і факти, встановлені цим рішенням, покладено в основу рішення Господарського суду м.Києва від 18.01.2017р. у справі №910/23209/16 за позовом Приватного підприємства «Оліяр» до Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» про відшкодування 1258228,00 грн. збитків.

З врахуванням вищенаведеного суд зазначає, що Третейський суд не вирішив питання про права та обовязки Заявника, а відтак, доводи Заявника в цій частині є необґрунтованими.

В той же час, доводи Заявника про те, що третейським судом не досліджено обставин щодо того, клієнтом якого саме банку та кому саме предявлялось платіжне доручення спростовуються наявною в матеріалах третейської справи №280/07.16 копією Платіжного доручення від 03.03.2016 року №229 про перерахування ПП «Оліяр» на користь ТОВ «Експрес Логістик» 10350000,00 грн. згідно договору від 26.02.2016р. №26/02/16-1/1 за олію соняшникову. Так, у верхньому лівому кутку вказаного Платіжного доручення міститься відтиск штампу Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» про прийняття 03.03.2016 року Банком до виконання платіжного доручення. Відтак, ПП «Оліяр» 03.03.2016р. предявляло Платіжне доручення від 03.03.2016р. №229 саме ПАТ «Промінвестбанк» і вказане доручення останнім 03.03.2016 року було прийнято до виконання, про що свідчить відтиск відповідного штампу Банку.

Відомості про відсутність станом на час предявлення ПП «Оліяр» до виконання ПАТ «Промінвестбанк» Платіжного доручення від 03.03.2016 року №229 на банківських рахунках ПП «Оліяр» достатніх для виконання вказаного Платіжного доручення коштів, а також повідомлення Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» Приватного підприємства «Оліяр» про неможливість виконання Платіжного доручення від 03.03.2016 року №229 в матеріалах справи відсутні, станом на час розгляду заяви Учасниками судового процесу суду не заявлені та не подані.

Окрім того, суд зазначає, що правову оцінку взаємовідносинам між Приватним підприємством «Оліяр» та Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» надано рішенням Господарського суду м.Києва від 18.01.2017 року у справі №910/23209/16 за позовом ПП «Оліяр» до ПАТ «Промінвестбанк» про відшкодування 1258228грн. збитків, яким встановлено, що ПАТ «Промінвестбанк», прийняв Платіжне доручення від 03.03.2016р. №229 про списання коштів із поточного рахунка ПП «Оліяр», проте, всупереч приписам статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а також статтей 526 та 1068 ЦК України, не здійснив операцію із його виконання. Внаслідок неправомірних дій ПАТ «Промінвестбанк» Приватним підприємством «Оліяр» фактично було порушено зобов'язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» за умовами Договору купівлі-продажу від 26.02.2016 року №26/02/16-1/1.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017р. апеляційну скаргу ПАТ «Промінвестбанк» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м.Києва від 18.01.2017р. у справі №910/23209/16 без змін.

Таким, чином рішення Господарського суду м.Києва від 18.01.2017р. у справі №910/23209/16 23.02.2017р. набрало законної сили в порядку статті 87 ГПК України, та, у відповідності до приписів ч.5 ст.124 Конституції України та ст. 115 ГПК України, є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладно у п. 6.1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», що за результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК, має відповідати статті 84 (а не статті 86) названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ. Одна з таких особливостей полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК.

У пункті 6.1.8. вищезазначеної Постанови зазначено, що у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

Відтак, з'ясувавши компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між Сторонами відповідно до викладеного у пункті 7.2 Договору купівлі-продажу від 26.02.2016 року №26/02/16-1/1 третейського застереження, перевіривши відповідність викладених в заяві доводів підставам для скасування рішення третейського суду, встановивши відсутність інших підстав для скасування рішення третейського суду, передбачених ч.2 ст.122-5 ГПК України; беручи до уваги, що Заявником не доведено, що Третейський суд вирішив питання про права та обовязки Заявника, суд дійшов висновків про те, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Судові витрати у відповідності до приписів статті 49 ГПК покласти на Учасників судового процесу пропорційно до розміру задоволених вимог, залишити сплачений Платіжним дорученням від 01.03.2017 року №133400 за подання Заяви до суду судовий збір в розмірі 800,00 грн. за Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 86, 122-1-122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» від 13.04.2017 року вх. №771 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» (79015, м.Львів, вул.Героїв УПА, 72) від 08.08.2016 року у справі №280/07.16 (третейський суддя Демчик О.І., виконавчий директор Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» ОСОБА_3) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Логістик» (81118, Львівська обл., Пустомитівський р.-н, с.Ставчани, ідентифікаційний код 37786730) до Приватного підприємства «Оліяр» (81118, Львівська обл., Пустомитівський р.-н, с.Ставчани, ідентифікаційний код 32461721) про стягнення штрафу відмовити повністю.

2. Повернути Постійно діючому третейському суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» (79015, м.Львів, вул.Героїв УПА, 72) матеріали третейської справи №280/07.16.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя Фартушок Т. Б.