УХВАЛА

23.05.2017Справа № 910/6097/16
За заявою Приватного акціонерного товариства «Укрторгімпекс»

про відстрочення виконання рішення суду

у справі №910/6097/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Укрторгімпекс»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео-Бізнес Системи»

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від заявника (відповідач-1) - Камишева К.В. (дов. від 01.12.2016);

від позивача Яковенко А.О. (дов. від 24.10.2016) ;

від відповідача-2 не з'явився;

встановив :

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Укрторгімпекс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео-Бізнес Системи» про визнання договору від 01.01.2007 №01/01-07 удаваним та визнання прихованого договору оренди недійсним та зобов'язання першого відповідача звільнити займані складські приміщення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі №910/6097/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 та поставою Вищого Господарського суду України від 26.04.2017, позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Укрторгімпекс» звільнити безпідставно займані складські приміщення № № 30, 32, 34, 36, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. І Федорова, 32, балансоутримувачем якої є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Укрторгімпекс» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» 1378 грн. 00 коп. судового збору.

22.02.2017 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

04.05.2017 до канцелярії суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Укрторгімпекс», в якій заявник просить відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.09.2016 строком на шість місяців до 03.11.2017.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.05.2017 розгляд заяви призначено на 23.05.2017.

У судове засідання 23.05.2017 з'явилися представники заявника (відповідача-1) та позивача, надали пояснення по заяві.

Представник відповідача-2 у судове засідання 23.05.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали поданої заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, господарський суд визнав подану заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, п.1 ч.3 ст. 129 Конституції України, суд управнений здійснювати повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Згідно з п. 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що на підставі виданого господарським судом наказу від 22.02.2017, 07.04.2017 головним державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойкою Л.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Заявник зазначає, що у вказаних в наказі складських приміщеннях ним зберігається митний товар третіх осіб великою вагою, який було поставлено ще до видачі судом наказу, і задля звільнення цих складських приміщень від матеріальних цінностей третіх осіб, йому відповідно до норм чинного законодавства, зокрема, Глави 20 Митного Кодексу України «Митний склад», необхідно знайти інше відповідне приміщення, обладнати його згідно чинних вимог та внести зміни до Державного реєстру Митних Складів (номер в реєстрі М/0086/V/00), на підставі якого він зберігає по зазначеній у наказі адресі митні товари.

Таким чином, для належного виконання рішення суду та запобіганню настання для заявника наслідків невиконання постанови державного виконавця про добровільне виконання рішення суду, а також схоронності матеріальних цінностей третіх осіб, заявник просить відстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.09.2017 по справі №910/6097/16 на шість місяців, тобто до 03.11.2017.

Зважаючи на викладені в заяві обставини, пояснення представників заявника (відповідача-1) та позивача, вимоги ст. 121 ГПК України, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, та вважає можливим задовольнити заяву та відстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.09.2017 по справі №910/6097/16 на шість місяців, тобто до 03.11.2017.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.09.2017 по справі №910/6097/16 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 06.09.2017 по справі №910/6097/16 строком на шість місяців до 03.11.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О.Демидов