РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 924/159/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Юрчук М.І. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників:

від апелянта (боржника): не з'явився;

від ініціюючого кредитора (НАК "Украгролізинг"): Куляша О.І. (довіреність №14/20-45-17 від 27 березня 2017 року)

від ініціюючих кредиторів ОСОБА_2, ОСОБА_3: не з'явилися;

арбітражний керуючий: не з'явився;

від кредиторів: не з'явилися.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Октант-центр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року у справі №924/159/14 (суддя Грамчук І.В.)

за спільною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, НАК "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія НАК "Украгролізинг"

про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"

розгляд позовної заяви (вх№05-06/1111/16 від 27 грудня 2016 року) за підписом в.о. директора ТОВ "Октант-центр" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про стягнення 46530,25 грн. в межах справи "924/159/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"

Судом роз'яснено представнику НА "Украгролізинг" права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області (суддя Грамчук І.В.) від 15 березня 2017 року у справі №924/159/14 за спільною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", за дорученням якої діє Хмельницька філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" було відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Украгролізинг" про стягнення 46530,25 грн. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (м.Хмельницький, вул.Озерна, 20, код 30145299) в доход державного бюджету через ГУ ДКСУ у Хмельницькій області (МФО 815013, отримувач коштів УДКСУ у м.Хмельницькому, код за , рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Вказана ухвала обґрунтована тим, що з платіжного доручення №189 від 08 вересня 2011 року місцевим судом вбачається, що в призначенні платежу зазначено "оплата за трактор ХТЗ-17221 згідно договору № 22-07-687 спл від 18 жовтня 2007 року". При цьому, позов подано до суду 27 грудня 2016 року та оскільки позивачем пропущено трирічний строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, судом було застосовано строк позовної давності, враховуючи положення статті 33 ГПК України в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, а тому у позові про стягнення 46530,25 грн. основного боргу відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач - ТОВ "Октант-центр" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року у справі №924/159/14 про відмову в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про стягнення 46530,25 грн. скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути із відповідача на користь позивача 46530,25 грн. ТОВ "Октант-центр" не погоджується із даною ухвалою місцевого господарського суду, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що зі змісту рішення господарського суду Хмельницької області від 22 листопада 2010 року у справі №5/1922-10, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 березня 2011 року, з ЗАТ "Октант" було стягнуто, серед іншого, заборгованість за договором лізингу №22-07-687спл від 18 жовтня 2007 року в сумі 46342 грн., яка становить собою несплачені лізингові платежі. Після прийняття судом рішення у справі, листом №17 від 20 травня 2011 року стягував в односторонньому порядку відмовився від договору лізингу. Крім того, 17 лютого 2011 року та 06 квітня 2011 року згідно актів в ході примусового виконання виконавчого напису №536, виданого 21 січня 2011 року, державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Відділу ДВС ГУ юстиції у Хмельницькій області проведено вилучення предмету лізингу, а саме: трактор колісний загального призначення ХТЗ-17221 заводський номер 1821, трактор колісний загального призначення ХТЗ-17221 заводський номер 1822, та передано вказане майно ВАТ НАК "Украгролізинг". Вищенаведені обставини встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області від 16 липня 2012 року у справі №16/5025/573/12, яке набрало законної сили. Наведене підтверджує факт припинення дії укладеного між сторонами договору лізингу №22-07-687спл від 18 жовтня 2007 року та відсутність у лізингодавця обов'язку передати у власність лізингоодержувача предмету лізингу. Позивачем було здійснено платіж на користь відповідача згідно платіжного доручення №189 від 08 вересня 2011 року в сумі 46530,25 грн. вже після розірвання договору лізингу №22-07-687спл від 18 жовтня 2007 року. Оскільки відповідач відмовився від договору лізингу в односторонньому порядку, то у нього відсутнє право вимагати від боржника сплати лізингових платежів, які є складовою частиною вартості предметів лізингу, а у боржника відсутній обов'язок проводити таку оплату. На час здійснення платежу не було жодного укладеного із відповідачем чинного договору, який би покладав на ЗАТ "Октант", правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр" обов'язок здійснювати відповідачу платіж за трактор ХТЗ-17221.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30 березня 2017 року у справі №924/159/14 апеляційну скаргу ТОВ "Октант-центр" було прийнято до провадження та призначено дату судового засідання на 26 квітня 2017 року.

04 квітня 2017 року від ТОВ "Октант-центр" до Рівненського апеляційного господарського суду надійшло клопотання №04/04-02 від 04 квітня 2017 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з проханням доручити проведення відеоконференції одному із зазначених в клопотанні судів залежно від наявності технічної можливості для цього.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2017 року у справі №924/159/14 було ухвалено провести судове засідання у справі №924/159/14 призначене на 26 квітня 2017 року об 10:30 год. в режимі відеконференції. Доручено Хмельницькому окружному адміністративному суду (29009, м.Хмельницький, вулиця Козацька, 42) проведення судового засідання по справі №924/159/14, яке призначене ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30 березня 2017 року на 26 квітня 2017 року об 10:30 год., в режимі відеоконференції в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду.

Від представника Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" надійшов відзив №126 від 25 квітня 2017 року на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що господарським судом Хмельницької області було обґрунтовано застосовано, за заявою НАК "Украгролізинг" строк позовної давності. Що стосується посилань ТОВ "Октант-центр" на довідку Хмельницької філії НАК "Украгролізинг" №258 від 22 липня 2014 року, то зазначена довідка стосується виключно виконання ТОВ "Октант-ценр" своїх зобов'язань за рішеннями суду №14/5025/1110/11, №12/5025/2231/11, №5/1922-10 та №5/1921-10, які до цього часу залишаються не виконаними, що встановлено численними судовими рішення у справі №924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр", в тому числі і постановою Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року. Дана довідка не має жодного відношення до коштів, які були сплачені ТОВ "Октант-центр" згідно платіжного доручення №189 від 08 вересня 2011 року за договором прямого лізингу №22-07-687 спл від 18 жовтня 2007 року, а не на виконання рішення суду, а тому не може бути належним доказом того, що апелянт дізнався про сплату та зарахування 46530,25 грн..

Від ТОВ "Октант-центр" надійшли додаткові пояснення №25/04-01 від 25 квітня 2017 року до апеляційної скарги у яких останній зазначає, що оскільки стягувач в односторонньому порядку відмовився від договору прямого лізингу №22-07-687 спл від 18 жовтня 2007 року, то такий договір є розірваним згідно частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України, а зобов'язання сторін за таким договором є припиненими згідно частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України. Таким чином, з 20 травня 2011 року у позивача не було перед відповідачем жодних зобов'язань за договором прямого лізингу №22-07-687 спл від 18 жовтня 2007 року, в тому числі щодо сплати неустойки. Незважаючи на це, після розірвання договору з відповідачем, та за умов відсутності будь-яких договірних відносин з відповідачем, позивач сплати платіжним дорученням №189 від 08 вересня 2011 року на поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 46530,25 грн. з призначенням платежу "оплата лізингового платежу за трактор ХТЗ-17221 згідно дог. №22-07-687 спл від 18 жовтня 2007 року в т.ч. ПДВ 20% 7755,04 грн.". Тобто дані кошти, без наявності відповідного договору, який розірваний, як підстави для їх перерахування відповідачу, а отже є набутими без достатніх на те підстав. Щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності апелянт зазначає, що про те, що кошти перераховані згідно платіжного доручення №189 від 08 вересня 2011 року не були прийняті в рахунок оплати предмету лізингу, а отже є безпідставно сплаченими та набутими відповідачем йому стало відомо із довідки відповідача №258 від 22 липня 2014 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2017 року у справі №924/159/14 було відкладено розгляд справи на 17 травня 2017 року об 11:15 год. Судове засідання у справі №924/159/14 призначене на 17 травня 2017 року призначено в режимі відеоконференції з господарським судом Хмельницької області.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15 травня 2017 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Саврія В.А. у період з 15 травня 2017 року по 02 червня 2017 року включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16 травня 2017 року у справі №924/159/14 апеляційну скаргу ТОВ "Октант-центр" було прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Розгляд справи 17 травня 2017 року в режимі відеоконференції не відбувся у зв'язку із неявкою представників учасників провадження у справі про банкрутство до господарського суду Хмельницької області.

Безпосередньо в судовому засіданні представник НАК "Украгролізинг" повністю підтримала вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2017 року явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника НАК "Украгролізинг", розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень до неї та відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року (суддя Яроцький А.М.) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 16 листопада 2014 року, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 свідоцтво № 431 від 02.04.2013р., E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1), попереднє засідання у справі № 924/159/14 призначено на 10 год. 01 жовтня 2014 року.

24 липня 2014 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі №924/159/14. про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) і призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 свідоцтво № 431 від 02.04.2013р., E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1).

27 грудня 2016 року господарським судом Хмельницької області було отримано позовну заяву (вх.№05-06/1111/16) Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" м.Хмельницький до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" м.Київ про стягнення 46530,25 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" м.Хмельницький в обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідач безпідставно набув від позивача грошові кошти в сумі 46530,25 грн., які підлягають поверненню позивачу. Закритим акціонерним товариством "Октант" , правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр", платіжним дорученням №189 від 08 вересня 2011 року на поточний рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в сумі 46530,25 грн. з призначенням платежу за трактор ХТЗ-17221. Перерахування коштів на рахунок відповідача по погашенню існуючої заборгованості не проводилось, про що зазначено в довідці відповідача від 22 липня 2014 року №258 та ухвалі господарського суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року по справі №924/159/14. Позивач стверджує, що кошти в сумі 46530,25 грн. не були зараховані відповідачем в погашення заборгованості за будь-якими із раніше укладених та вже припинених (розірваних) договорів на час здійснення даного платежу, як і в погашення заборгованості згідно відкритих виконавчих проваджень про стягнення на користь відповідача грошових коштів. Таким чином, грошові кошти в сумі 46530,25 грн. перераховані відповідачу без жодної на те правової підстави.

Також, позивач - ТОВ "Октант-центр" зазначив, що враховуючи те, що грошові кошти були отримані відповідачем безпідставно та підлягають поверненню позивачу, а результати стягнення коштів пов'язані із формуванням в подальшому майнової маси позивача, виходячи з якої у тому числі будуть вирішуватись питання щодо подальшої процедури у справі про банкрутство позивача, даний спір підлягає вирішенню в межах справи про банкрутство позивача.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Украгролізинг" про стягнення 46530,25 грн. в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-центр", господарським судом Хмельницької області було відмовлено у позові у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Однак, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з частиною 6 статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон про банкрутство), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19 січня 2013 року.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно до положень статті 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктами 2, 7 частини 1 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 9 статті 16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини 4 статті 10 Закону про банкрутство, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

У постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі №908/4804/14, від 16 листопада 2016 року у справі №908/560/16, прийнятих за наслідками перегляду постанов Вищого господарського суду України з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, викладена правова позиція щодо застосування пункту 7 частини 1 статті 12 ГПК України та частини 9 статті 16 ГПК України, частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Верховний Суд України вказав, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів. За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення спорів з майновими вимогами, заявленими до боржника, в т.ч. про визнання недійсними правочинів, є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

В силу статті 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього кодексу ( неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права) є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи вищенаведені положення ГПК України та Закону про банкрутство, колегія суддів зазначає, що господарському суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство підвідомчі всі спори з вимогами до боржника, тобто, спори, в яких боржник виступає відповідачем.

Оскільки, в даному випадку боржник - ТОВ "Октант-центр" (ухвала господарського суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року про порушення провадження у справі №924/159/14 про банкрутство - ТОВ "Октант-центр") є позивачем, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції від 15 березня 2017 року у справі №924/159/14 та про припинення провадження у справі в частині розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Украгролізинг" про стягнення 46530,25 грн., згідно якої місцевий господарський суд вважав, що даний позов має розглядати суд, який розглядає справу про банкрутство боржника - позивача та в межах такого провадження, а не в окремому позовному провадженні.

Вказана позовна заява підлягає розгляду в окремому позовному провадженню, а не в межах справи про банкрутство. Натомість даний спір розглянуто господарським судом Хмельницької області в межах справи про банкрутство.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам чинного законодавства України, а провадження в частині розгляду позовної заяви ТОВ "Октант-центр" у даній справі - припиненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 80, 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Октант-центр" задоволити частково, пункт 1 ухвали господарського суду Хмельницької області від 15 березня 2017 року у справі №924/159/14 скасувати, провадження в частині розгляду позовної заяви ТОВ "Октант-центр" вих.№26/12-07 від 26 грудня 2016 року припинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали справи № 924/159/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Дужич С.П.