РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 902/473/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Огороднік К.М. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області на ухвалу господарського суду Вінницької області від 06.04.2017р. у справі №902/473/16 (суддя головуючий суддя Колбасов Ф.Ф., суддя Міліціанов Р.В., суддя Тісецький С.С.)

за скаргою заступника прокурора Вінницької області на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці

за позовом заступника прокурора Вінницької області (м. Вінниця) в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго" (м.Вінниця)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Вінниця)

про стягнення 50356,03 грн.

за участю представників сторін:

прокурор Кондратюк А.В., служб. посвідчення від 30.05.2014р. №026596;

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

відділу ДВС - Бабійчук С.Л., представник за довіреністю від 19.08.2016р.;

Судом роз'яснено представникам права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до господарського суду Вінницької області із скаргою в якій просить визнати незаконним рішення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Микитюка М.О. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрити виконавче провадження за заявою прокуратури Вінницької області та розпочати примусове виконання рішення господарського суду Вінницької області від 29.09.2016р. у справі №902/473/16.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 06.04.2017р. у справі №902/473/16 відмовлено в задоволенні скарги заступника прокурора Вінницької області на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції ухвалою, заступник прокурора Вінницької області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задоволити скаргу на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції неправильно застосував норми ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" та прийшов до невірного висновку, що від сплати авансового внеску звільнені визначені в ст. 26 вказаного Закону категорії стягувачів, в тому числі державні органи, але за умови, що вони діють саме як стягувачі. Оскільки в даному випадку стягувачем є не прокурор, а комунальне підприємство, тому місцевий господарський суд неправомірно поважав дії державного виконавця щодо винесення повідомлення від 23.01.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з несплатою стягувачем авансового внеску правомірними.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи №902/473/16 у складі: головуючий суддя Дужич С.П., суддя Огороднік К.М., суддя Демянчук Ю.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду від 22.05.2017 р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Дужича С.П. та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 902/473/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи № 902/473/16 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Огороднік К.М., суддя Демянчук Ю.Г.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.05.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Прокурор в судовому засіданні 25.05.2017р. підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник відділу ДВС в судовому засіданні 25.05.2017р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та відповідач не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 25.05.2017р., про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 06.04.2017р. у справі №902/473/16, заслухавши представників в судовому засіданні, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням господарського суду Вінницької області від 29.09.2016р. у справі №902/473/16 задоволено частково позов заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго"; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" 23709, 02 грн. основного боргу, 737, 38 грн. 3% річних, 7781, 35 грн. інфляційних втрат, 6748, 12 грн. пені; стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Вінницької області 1061, 87 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору; в позові в частині стягнення 1571, 08 грн. 3% річних та 9809, 08 грн. інфляційних втрат відмовлено.

17.10.2016р. на виконання вказаного рішення господарським судом Вінницької області видано судовий наказ №902/473/16, яким стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" 23709, 02 грн. основного боргу, 737, 38 грн. 3% річних, 7781, 35 грн. інфляційних втрат, 6748, 12 грн. пені.

19.01.2017р. прокуратурою Вінницької області подано до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду Вінницької області №902/473/16 від 17.10.2016р.

23.01.2017р. старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за результатами розгляду заяви прокуратури Вінницької області про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського Вінницької області №902/473/16 від 17.10.2016р., відповідно до положень п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" винесено повідомлення від 23.01.2017р. про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у зв'язку з несплатою стягувачем (КП "Вінницяміськтеплоенерго") авансового внеску.

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до господарського суду Вінницької області із скаргою в якій просить визнати незаконним рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниці відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення господарського суду Вінницької області від 29.09.2016р. у справі №902/473/16.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що інтереси держави у справі №902/473/16 представляла прокуратура Вінницької області, тому нею подано до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Вінницької області від 17.10.2016р. Однак, повідомленням від 23.01.2017р. старшим державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з несплатою стягувачем авансового внеску. Заявник вважає такі дії державного виконавця незаконними, такими, що порушують право прокурора брати участь у виконавчому провадженні та право на пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст. 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. набрав чинності 05.10.2016р.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Як встановлено апеляційним судом, прокуратурою Вінницької області було подано до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Вінницької області №902/473/16 від 17.10.2016р.

За наслідками розгляду відповідної заяви старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 23.01.2017р. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з несплатою стягувачем - КП "Вінницяміськтеплоенерго" авансового внеску, згідно п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції вказує, що ст. 29 ГПК України передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Таким чином, якщо господарським судом прийнято до розгляду позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави, державний орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних відносинах, набуває статусу позивача. Ця норма кореспондується з нормою ст. 21 ГПК України, відповідно до якої позивачами є підприємства та організації, в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Такий державний орган наділено процесуальними правами, наданими позивачу ст. 22 ГПК України. Господарський процесуальний кодекс України не містить обмежень щодо процесуальних прав державного органу, який виступає позивачем у справі, порушеній за позовом прокурора. Процесуальні права такого позивача не можуть бути обмежені прокурором, який подав позов в інтересах держави. Частиною 2 ст. 2 ГПК України встановлено, що у разі відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. В такому випадку прокурор набуває статусу позивача, тобто наділяється усіма правами позивача, передбаченими ст. 22 ГПК та іншими нормами ГПК України.

Матеріалами справи підтверджується, що заступник прокурора Вінницької області звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго". Тобто, саме комунальне підприємство "Вінницяміськтеплоенерго" Вінницької міської ради, як орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних відносинах набув у даному випадку статусу позивача у справі та в подальшому, згідно наказу господарського суду Вінницької області №902/473/16 від 17.10.2016р. статусу стягувача.

Отже, беручи до уваги те, що комунальне підприємство "Вінницяміськтеплоенерго", як і його засновник - Вінницька міська рада не є державними органами та не звільнені від сплати авансового внеску, згідно ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження прокурор повинен був до такої заяви долучити документ про сплату саме стягувачем авансового внеску, що прокуратурою зроблено не було, тому дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо винесення повідомлення від 23.01.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання наказу суду є правомірними.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування винесеної у справі ухвали місцевого господарського суду не вбачається. Доводи скаржника наведені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді скарги.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 102, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області на ухвалу господарського суду Вінницької області від 06.04.2017р. у справі №902/473/16 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 06.04.2017р. у справі №902/473/16 повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Демянчук Ю.Г.