номер провадження справи 17/46/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 Справа № 908/563/17

за позовною заявою: державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька АЕС, 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133

до відповідача: комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради, 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376

про стягнення в розмірі 516 083,36 грн.

суддя Корсун Віталій Леонідович

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 08.12.16 № 3194

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

21.03.17 до господарського суду звернулось державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Запорізька АЕС) з позовною заявою до комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (далі КП ПКВ Енергодарської МР) про стягнення 516 083,36 грн. боргу за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.13 № 12Т-13, а саме: 484 729,32 грн. основного боргу, 14 976,78 грн. пені, 13 166,22 грн. індексу інфляції та 3 211,04 грн. 3 % річних.

21.03.17 автоматизованою системою документообігу суду визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 21.03.17 судом порушено провадження у справі № 908/563/17, якій присвоєно № провадження 17/46/17, судове засідання призначено на 19.04.17.

Ухвалою суду від 19.04.17 продовжено строк розгляду справи на 15 днів - до 06.06.17, відкладено розгляд справи на 23.05.17.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 23.05.17, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача повідомлено про час виготовлення повного рішення.

Позивач, в особі уповноваженого представника, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 10.03.17 № 28-23/4972 та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 516 083,36 грн. боргу за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.13 № 12Т-13, а саме: 484 729,32 грн. основного боргу, 14 976,78 грн. пені, 13 166,22 грн. індексу інфляції та 3 211,04 грн. 3 % річних.

Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не надав. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило. Клопотанням від 19.04.17 представник відповідача просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У звязку із відкладенням, про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ... У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців …

Відповідно до відомостей (отриманих на безкоштовний запит) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи - КП Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради є: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1.

Ухвали суду від 21.03.17 про порушення провадження у справі № 908/563/17 та від 19.04.17 про продовження строку розгляду справи направлені КП Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради за адресою: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1.

Як свідчить наявне в матеріалах справи № 908/563/17 повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 21.03.17 про порушення провадження у цій справі вручена уповноваженому представнику відповідача працівником відповідного виробничого підрозділу ДППЗ «Укрпошта» - 27.03.17.

Таким чином, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляд справи.

Згідно із ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.13 між державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (Теплопостачальна організація) та комунальним підприємством Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (Споживач) укладено договір на виробництво, транспортування та поставку теплової енергії № 12Т-13, за умовами якого (п. 1.1 договору) Теплопостачальна організація зобовязується надати послуги Споживачу зазначені у п. 1.2 договору в необхідних йому обсягах відповідно до умов цього договору та чинного законодавства, а споживач зобовязується сплачувати за отримані послуги за встановленими тарифами у строки, які передбачені цим договором. Сторони керуються Законами України «Про теплопостачання» від 02.06.05 № 2633, «Правилами користування тепловою енергією» затв. Постановою КМУ № 1198 від 03.10.07, «Правилами технічної експлуатації електричних станцій та мереж» ГКД 34.20.507-2003, «Правилами будови та безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води» НПАОП 0.00-1.11-98, «Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж», затвердженими наказом МінПаливЕнерго № 71 від 14.02.07, Законом України «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності» від 24.05.12 № 4851-VІ.

Згідно із п. 1.2. договору, найменування послуг: «Надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії».

Теплопостачальна організація надає послуги Споживачу із параметрами теплоносія відповідно до температурного графіку теплової мережі, затвердженого головним інженером (першим заступником генерального директора) Теплопостачальної організації, та узгодженого місцевими органами влади, в обсягах згідно Додатку № 1 до цього Договору на потреби, вказані в додатках № 2/1 та № 2/2 цього Договору, а саме:

- опалювання (в опалювальний період) - 116,078 Гкал/г в т.ч.:

- ТРП1:ТРП12 - 84,372 Гкал/г,

- ЦТП - 31,706 Гкал/г;

- вентиляція (в опалювальний період) - 6,761 Гкал/г в т.ч.:

- ТРП1:ТРП12 - 4,208 Гкал/г,

- ЦТП - 2,553 Гкал/г;

- гаряче водопостачання (протягом року) -101,533 Гкал/г в т.ч.:

- ТРП1:ТРП12 - 74,862 Гкал/г,

- ЦТП-26,671 Гкал/г.

Відповідно до п. 1.5. договору, сторони набувають прав та обов'язків, передбачених вказаним договором, а також умови вказаного договору застосовуються до сторін з моменту письмового повідомлення Споживачем Теплопостачальної організації про отримання передбачених законодавством ліцензій та дозвільних документів на здійснення господарської діяльності з постачання та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, а також про набуття у встановленому законодавством порядку статусу виконавця відповідних житлово-комунальних послуг, в якому зазначено початок строку надання послуг.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що Теплопостачальна організація повинна надати Споживачу послуги, якість яких відповідає вимогам документів, зазначених у розділі 1 цього Договору.

Строк постачання та показники якості надання послуг можуть бути змінені за рішенням місцевих органів самоврядування (п. 2.2 договору).

Згідно із п. 3.1. договору, розрахунки за отримані послуги здійснюються за наступними тарифами:

- тариф на виробництво теплової енергії (затвердж. Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕУ) № 47 від 24.01.13) в розмірі 34,88 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 41,86 грн. за 1 Гкал (з ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії (затверджений рішенням виконавчого

комітету Енергодарської міської ради № 277 від 15.09.10) в розмірі 11,56 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 13,87грн. за 1 Гкал (з ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії набуде чинності в установленому діючим законодавством порядку.

Відповідно до п. 3.2. договору, орієнтована річна загальна вартість цього Договору згідно з орієнтовним річним плановим обсягом постачання теплової енергії та діючими на момент укладання Договору тарифами становить 23 864 568,62 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 3 977 428 грн. 10 коп. (Додаток № 1 А).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що загальна орієнтовна вартість цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін при наявності підстав, передбачених чинним законодавством України.

Згідно із п. 4.1. договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 24.06.14, розрахунковим документом на оплату є 2-х сторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем за фактично спожитий обсяг теплової енергії на підставі оформлених 2-х сторонніх актів про надання послуг з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії відповідно до діючого в звітний період тарифу на теплову енергію, визначену як сума:

- тарифу на виробництво теплової енергії, тарифу на транспортування теплової енергії, тарифу на постачання теплової енергії, які затверджується уповноваженим до відповідного законодавства органом, переглядається та вступає в дію в установленому діючим законодавством порядку.

В пункті 4.3. договору сторони передбачили, що по закінченні звітного місяця, в якому надавалися послуги, Споживачем та Теплопостачальною організацією підписуються двосторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, двосторонній акт про надання послуг з транспортування, двосторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії за фактичний обсяг теплової енергії.

Споживач зобов'язаний підписати надані нарочно з боку Теплопостачальної організації акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, акт про надання послуг з постачання теплової енергії у 3-х примірниках на протязі 2-х робочих днів з моменту одержання з обов'язковим зазначенням дати підписання актів та 2 примірника актів повернути представнику Теплопостачальної організації, який одночасно надає Споживачу податкову накладну з зазначенням на акті дати її отримання.

У випадку не підписання акту Споживачем на протязі 2-х робочих днів, акти підписуються представником Теплопостачальної організації з внесенням відповідного запису про відмову та направляться на адресу Споживача поштою. Оформлений таким чином акт про надання послуг є фінансовим документом та обов'язковим для виконання, а також є підставою для розрахунків.

Відповідно до п. 4.4. договору, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за Договором, які не суперечать діючому законодавству.

Строк надання послуг: зі строку, визначеного у письмовому повідомленні, направленому в порядку, передбаченому п. 1.5. договору (п. 5.1. договору).

Згідно із п. 6.1. договору, Споживач теплової енергії зобовязаний зокрема:

- своєчасно та в повному обсязі оплачувати спожиту теплову енергію, включаючи виробництво, транспортування та постачання теплової енергії за встановленими тарифами, в порядку та в строки, передбачені цим Договором, а також нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору (п. 6.1.1. договору);

- приймати надані послуги та підписувати 2-х сторонні акти про надання послуг,

визначені п. 4.1 цього договору (п. 6.1.2. договору).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов'язань за Договором винна сторона відшкодовує інший заподіяні збитки. Відшкодування збитків не звільняє від виконання зобов'язань за цим договором.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку

теплової енергії, які розташовані на межі балансової належності сторін (п. 8.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання Споживачем та Теплопостачальною організацією та діє до 31.12.13. Дія договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку його дії жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходив з того, що вказаний договір в установленому законом порядку не розірвано, його дія не припинена. Доказів зворотнього представники сторін суду не надали.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, на виконання умов договору позивачем у вересні 2016 року, надано послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на загальну суму 820 904,85 грн., що підтверджується двосторонніми актами за вересень 2016 р. (копії яких долучені до матеріалів справи), а саме:

- № 160/09 від 30.09.16 про надання послуг з виробництва теплової енергії в розмірі 669 146,23 грн.;

- № 161/09 від 30.09.16 про надання послуг з транспортування теплової енергії в розмірі 149 131,22 грн.;

- № 162/09 від 30.09.16 про надання послуг з постачання теплової енергії в розмірі 2 627,40 грн.

Як вище було зазначено, відповідно до п. 4.4 договору, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за Договором, які не суперечать діючому законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали цієї справи свідчать, що зобовязання по сплаті наданих послуг з виробництва теплової енергії за актом № 160/09 від 30.09.16 було припинено частково проведенням заліку зустрічних однорідних вимог 04.11.16 на підставі заяви № 42-25/25990 в сумі 336 175,53 грн. Інших платежів відповідач не проводив.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість щодо сплати наданих послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за вересень 2016 р. в розмірі 484 729,32 грн.

Відповідач взятих на себе договірних зобовязань належним чином не виконав, оплату за надані послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на суму 484 729,32 грн. не здійснив, чим порушив умови договору.

Факт наявності основної заборгованості у розмірі 484 729,32 грн. підтверджується матеріалами цієї господарської справи.

Оскільки відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду доказів сплати ним суми заборгованості, або доказів правомірності своїх дій щодо такої не сплати, суд вважає, що позовна вимога ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Запорізька АЕС про стягнення з КП Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради 484 729,32 грн. заборгованості за надані послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за договором на виробництво, транспортування та поставку теплової енергії від 23.04.13 № 12Т-13 є обґрунтованою, заснованою на законі та договорі, і такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача 14 976,78 грн. пені за загальний період з 31.10.16 по 16.01.17 (розрахунок пені позивача міститься в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нормами ч. 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що у випадку прострочення сплати наданих послуг в строк, зазначений за п. 4.4 цього Договору, Споживач зобов'язаний сплатити Теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ що діяла а період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

У відповідності з вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.96 № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до розрахунку позивача, до стягнення предявлена сума пені у розмірі 14 976,78 грн. за загальний період з 31.10.16 по 16.01.17.

Факт прострочення оплати відповідачем суми основного боргу матеріалами справи доведений.

Разом з тим, судом встановлено, що під час здійснення розрахунку пені позивачем не враховано приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України, якою передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на викладене, суд зазначає, що за заявлений позивачем період часу (загальний період з 31.10.16 по 16.01.17), виходячи з дати початку порушення грошового зобовязання, суми боргу, що існувала у спірний період належний до стягнення розмір пені становить суму 14 670,91 грн. (Розрахунок перевірено за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство»).

Отже, вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 14 670,91 грн. В іншій частині вимоги про стягнення пені судом відхиляються через необґрунтованість.

Крім того, позивачем за прострочення виконання грошового зобовязання заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 3 211,04 грн. та індекс інфляції в сумі 13 166,22 за загальний період з 31.10.16 по 16.01.17 (розрахунки позивача містяться в матеріалах справи).

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних за загальний період з 31.10.16 по 16.01.17 та встановлено, що він також, як і розрахунок пені, здійснений без урахування ч. 5 ст. 254 ЦК України, а тому є частково невірним.

За таких обставин, з урахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України, розмір 3 % річних за розрахунком суду (який перевірено за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство») в межах заявленого позивачем періоду становить суму 3 143,76 грн.

У звязку із чим, вимога про стягнення 3 % річних задовольняється судом в сумі 3 143,76 грн., в іншій частині вказана вимога судом відхиляється через необґрунтованість.

Перевіривши (за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство») наданий позивачем розрахунок індексу інфляції за загальний період з 31.10.16 по 16.01.17 встановлено, що він здійснений у відповідності до чинного законодавства.

Отже, вимоги про стягнення індексу інфляції підлягають задоволенню в сумі 13 166,22 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Судом розяснюється, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…), після набрання законної сили наказ видається судом за заявою стягувачу (…).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 44, 49, 69, 75, 77, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, код ЄРПОУ 32166551) на користь державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, , р/р № 1241 в ПАТ АБ «Укргазбанк» м. Енергодар, МФО 320478) 484 729 (чотириста вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять девять) грн. 32 коп. основного боргу, 14 670 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 91 коп. пені, 13 166 (тринадцять тисяч сто шістдесят шість) грн. 22 коп. інфляційних втрат, 3 143 (три тисячі сто сорок три) грн. 76 коп. 3 % річних та 7 735 (сім тисяч сімсот тридцять пять) грн. 05 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 29.05.17.

Суддя В.Л. Корсун