ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року Справа № 904/850/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 предст.., дов. №3/25-19 юр від 10.01.2017р.;

відповідача: ОСОБА_2 предст., дов. №1 від 14.02.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сфераплюс» (м. Павлоград Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017р. у справі № 904/850/17

за позовом: державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» (м. Бердянськ Запорізької області)

до: товариства з обмеженою відповідальністю «Сфераплюс» (м. Павлоград Дніпропетровської області)

про: стягнення 225 880,71 грн. за договором підряду

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року (підписано 06.04.2017р.) у справі №904/850/17 (суддя Євстигнеєва Н.М.) з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.02.2017р. задоволені позовні вимоги державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» (м. Бердянськ Запорізької області) до товариства з обмеженою відповідальністю «Сфераплюс» (м. Павлоград Дніпропетровської області) про стягнення за договором підряду від 12.07.2016р. №172/16 пені у сумі 155833,45 грн., штрафу у сумі 70047,26 грн. та витрат, повязаних зі сплатою судового збору у сумі 3388,21 грн.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сфераплюс», не погодившись із прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017р. у справі №904/850/17 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. На думку відповідача висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи. Товариство на відміну від суду вважає, що укладений договір не є договором будівельного підряду, оскільки відсутня проектна документація. Скаржник не згоден із застосуванням до даних правовідносин ч.1,ч.2 ст. 883 ЦК України, якою регулюються правовідносини за договором будівельного підряду. Відповідач вважає, що за порушення строків виконання будівельних робіт можливо лише застосування штрафу, а не пені (при невиконанні саме грошового зобовязання). Сторона заперечує проти висновку суду про можливість виконання робіт у випадку високої температури та посилання на ДСТУ БВ.2.6-38:2008 «Конструкції будинків і споруд. Панелі металеві легкі огороджувальні з утеплювачем. Номенклатура показників». Зазначений стандарт не регулює проведення робіт за укладеним договором, роботи згідно п. 1.2. договору виконувались з чітким дотриманням технологій. Крім того, відповідач наполягає на прострочені зі сторони позивача, а саме ненадання робочих креслень або проектної документації та незабезпечення готовності обєктів, конструкцій для виконання відповідачем подальших робіт.

Позивач - державне підприємство «Бердянський морський торговельний порт» відзив на апеляційну скаргу не надав, представник в судовому засіданні зазначив, що рішення суду повністю відповідає вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Сфераплюс» (Підрядник) та державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт» (Замовник) 12.07.2016р. був укладений договір підряду №172/16. Керуючись законодавчими актами України та рекомендованими державними структурами документами Підрядник зобовязався виконати, а Замовник прийняти та оплатити роботи по утепленню фасадів будівель за кодом ДК 021:2015 « 50700000-2 Послуги з ремонту та технічному обслуговуванню будівельних конструкцій (Б.Д.1.1-1:2013 Ремонтування побутових приміщень вантажного району) у відповідності з договірними цінами 1-4 (Додаток №1,2,3,4), які є невідємною частиною даного договору. Роботи виконуються з чітким дотриманням технологій, затрат, матеріалів та якістю матеріалу, що використовується (п.1.1., п. 1.2. договору).

Згідно п. 2.1. договору загальна сума договору складає 1000675,20 грн. Обсяг і вартість робіт визначається договірними цінами 1-4 (Додаток №1,2,3,4), які є невідємною частиною даного договору.

В п. 3.1. договору сторонами були обумовлені строки виконання робіт окремо по обєктах, які знаходяться за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького 13/7, вул. Горького 6, з моменту підписання договору і здійснення Замовником передоплати:

- утеплення прибудови до складу Плауен (інв.№3773) 30 календарних днів;

- утеплення північного та східного боків блоку побутових приміщень (інв. №1) 60 календарних днів;

- утеплення фасаду прибудови фінського складу (інв. №15532) 30 календарних днів;

- утеплення фасаду східної сторони поліклініки (інв. №10901) 30 календарних днів.

Передбачено п. 3.2. договору, що строки виконання робіт можуть переглядатися при наявності обставин: непереборної сили; за які відповідає Замовник (затримка у виконанні зобовязань, поява додаткових робіт і т.п.); зупинка робіт не з вини Підрядника.

Відповідно до п. 6.2. договору розрахунки за виконувані по договору роботи проводяться у наступному порядку:

- 50% передоплати протягом 15 календарних днів з моменту підписання договору за поданим рахунком Підрядника;

- кінцевий розрахунок протягом 15 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт на підставі виставленого Підрядником рахунку.

Форма оплати безготівковий перерахунок грошових коштів на поточний рахунок Підрядника. Датою здійснення оплати вважається дата надходження суми, яка вказана в рахунку, на розрахунковий рахунок Підрядника (п.6.3., п.6.4. договору).

Платіжним дорученням №3137 від 14.07.2016р. Замовник перерахував Підряднику передоплату в сумі 500337,60 грн. Таким чином, з урахуванням вищенаведених умов договору строк виконання робіт для обєктів з інвентарними номерами 3773, 15532, 10901 настав 13.08.2016р., а для обєкту з інвентарним номером 1 -13.09.2016р.

У визначений сторонами строк Підрядник роботи по договору не виконав.

В порядку досудового врегулювання спору Замовником на адресу Підрядника (підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням №297) 21.10.2016р. за №303/40юр була направлена претензія про необхідність, у звязку з невиконанням робіт сплатити 49761,87 грн. пені, 70047,26 грн. штрафу та виконати роботи за договором.

Підрядник визнав претензію необґрунтованою та у відповіді на неї (№17/11 від 17.11.2016р.) вказав про прострочення виконання робіт з вини Замовника та неможливість стягнення неустойки за ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відмова Підрядника сплатити неустойку (пеню та штраф) спонукала Замовника звернутися з відповідними позовними вимогами до місцевого господарського суду.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Обовязковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 ЦК України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ч.1 і ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За своєю технічною суттю утеплення фасадів підпадає під визначення капітального ремонту, є видом будівництва, яке наведено у Державних будівельних нормах (ДБН) А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво.

Згідно п. 3.2. наведених ДБН будівництво охоплює таки види: нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Капітальний ремонт - сукупність робіт на обєкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання, у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації обєкта в цілому або його частин (за умови їх автономності) (п.3.7. ДБН).

Договірний тип відносин у сфері створення та передання результатів будівництва чи інших будівельних робіт на умовах підряду є договір будівельного підряду, який є окремим видом договору підряду.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч.1, ч. 2 ст. 875 ЦК України).

Відповідачем правильно звернуто увагу на той факт, що враховуючи норми ст.877 ЦК України договорам будівельного підряду властива наявність проектно-кошторисної документації. Сторона вважає, що відсутність проектно-кошторисної документації позбавляє суд посилатись на правові норми, що регулюють договірні відносини з договору будівельного підряду.

За вимогами ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Апеляційна інстанція звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на п. 4.2. договору визнає той факт, що за умовами договору передбачалось наявність проекту, оскільки Замовник здійснює контроль за відповідністю робіт, що виконуються Підрядником у тому числі і робочим кресленням, яке входить до проектної документації. Таким чином, Підрядник визнає, що укладений договір за своїм змістом є договором будівельного підряду.

З огляду на приписи ст.627 ЦК України та ст. 628 ЦК України договір є таким, що укладений при вільному волевиявленні сторін та з умовами, визначеними та погодженими сторонами.

Договір не був визнаний недійсним або неукладеним в судовому порядку, а враховуючи, що зобовязання відповідача за договором були виконанні, на стадії виконання договору не можливо прийняти аргументи відповідача щодо не укладання сторонами договору будівельного підряду. За наведених обставин та чинного законодавства суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції щодо можливості застосування до даних правовідносин правових норм, які регулюють зобовязання з договору будівельного підряду.

Той факт, що договір підряду №172/16 від 12.07.2016р. не містить проектної документації не позбавляє позивача на стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання робіт.

Відповідач вважає неправомірним застосування за порушення строків виконання робіт такої штрафної санкції як пеня, з огляду на положення ст. 549 ЦК України. Сторона звертає увагу на те, що положеннями цієї статті та Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» можуть застосовуватись лише у разі порушень грошового зобовязання.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України).

Дещо інше визначення штрафних санкцій наведене у ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Тобто ЦК України та Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» чітко вказують про застосування пені тільки у разі порушення грошового зобовязання і лише в обмеженому розмірі 0,1 % вартості прострочених робіт за кожен день прострочення, тоді як ГК України дозволяє застосування цього виду штрафу як у разі порушення грошового зобовязання, так і у разі порушення негрошового зобовязання. Сторони вправі передбачити договором будь-який розмір пені за порушення негрошового зобовязання

При укладанні господарських договорів саме ГК України є спеціальним законом, що застосовується до господарських правовідносин і містить спеціальні норми.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з вказаної норми ГК України, для застосування штрафної санкції у вигляді грошової суми, яка визначається як процентне співвідношення до суми невиконаного зобовязання, непотрібно, щоб зобовязання було грошовим, необхідно лише, щоб воно мало вартісну оцінку (сума зобовязання).

Згідно ч.1, ч.2 ст.883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Пунктом 8.1. договору сторони погодили, що за порушення строків виконання робіт, встановлених п. 3.1. цього договору, Підрядник виплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості прострочених робіт за кожен день прострочки, а за прострочку вище 30 днів додатково Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 7% вартості невиконаних робіт.

Статтею 629 ЦК України встановлена обовязковість договору для виконання сторонами.

Колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає також правомірним застосування місцевим господарським судом ч. 2 ст. 231 ГК України, якою встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Державний сектор економіки - це комплекс господарських об'єктів, які повністю або частково належать центральним або місцевим органам державної впади і використовуються державою для виконання економічних, соціально-культурних та політичних функцій.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ГК України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач, організаційно-правова форма, якого державне підприємство належить до державного сектору економіки.

До врахування також була взята і правова позиція Верховного Суду України.

Таким чином перевіривши розрахунок пені і штрафу суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача пені у сумі 155833,45 грн. і штрафу у сумі 70047,26 грн.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Обов'язок доводити відсутність своєї вини в порушенні взятих зобов'язань в частині строків виконання підрядних робіт за договором підряду №172/16 від 12.07.2016р. належить відповідачу.

За приписами ч.4 ст.612 ЦК України боржник не буде вважатися таким, що прострочив, якщо він невчасно виконав свій обов'язок внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку (ч.1 ст. 613 ЦК України). Дана норма кореспондується з ч.1 ст.221 ГК України.

Як на підставу звільнення його від відповідальності за порушення строків виконання будівельних робіт відповідач посилався на порушення позивачем п. 4.1. договору, за яким Замовник зобовязався забезпечити готовність обєктів, конструкцій для виконання Підрядником подальших робіт та попередження Замовника відповідно до ст.ст. 847, 848 ЦК України про непридатність матеріалу, одержаного від Замовника для використання при утепленні фасадів будівель і споруд.

Місцевим господарським судом буди досліджені доводи відповідача та з посиланням на заперечення позивача та надані докази обґрунтовано були відхилені.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду, викладених у судовому рішення по справі.

За наведених обставин рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстави для скасування зазначеного рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сфераплюс» (м. Павлоград Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року у справі №904/850/17 залишити без зміни.

(постанова виготовлена у повному обсязі 17.05.2017 року)

Головуючий суддя О.С.Євстигнеєв

Судді: І.М.Кощеєв

ОСОБА_3