ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.2017 Справа № 904/3600/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

до Приватного підприємства "УКРТРАНСЛОГІСТІК", м. Дніпро

про зобов'язання визнання грошових вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу

Представники:

від позивача - Гринь І.В., довіреність № 5219-К-О від 10.03.2017р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Приватного підприємства "Укртранслогістік" з позовом про зобов'язання ліквідаційної комісії Приватного підприємства "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги позивача у загальному розмірі 813650,37дол.США, що еквівалентно 21957965грн.44коп. та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік".

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на перебування відповідача в стані припинення, кредитний договір №dn/502 від 28.03.2007р., кредитний договір №dn/553 від 11.07.2007р., кредитний договір №dn/569 від 05.09.2007р., договір поруки №dn/569-3 від 05.09.2007р., рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі 2-1263/2011 від 18.10.2011р., відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 18.03.2015р. Приватне підприємство "Укртранслогістік" перебуває в стані припинення на підставі судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2015р. у справі №804/20312/14.

08.02.2017р. на адресу відповідача було направлено заяву з кредиторськими вимогами на загальну суму 813650,37дол.США, що еквівалентно 21957965грн.44коп., яка виникла станом на 07.02.2017р.

13.03.2017р. позивачем був отриманий поштовий конверт з вказаною заявою, що повернувся через закінчення встановленого терміну зберігання.

Враховуючи положення статті 112 Цивільного кодексу України та дату повернення поштового конверту (13.03.2017р.), позивач зазначає, що останній день звернення до суду - 13.04.2017р. Наполягає на тому, що позов поданий ним в межах строків, встановлених Цивільним кодексом України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2017р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання.

11.04.2017р. позивач надав письмову заяву про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про зміну предмету позову.

Відповідно до тексту вказаної заяви позивач просить зобов'язати Приватне підприємство "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" у загальному розмірі 813650,37дол.США, що еквівалентно 21957965грн.44коп. та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік".

Дослідивши обставини, викладені в заяві позивача, перевіривши повноваження особи, яка її підписала та встановивши, що вказана заява відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв її до розгляду.

13.04.2017р. позивач надав письмову заяву про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог.

Відповідно до тексту вказаної заяви позивач просить зобов'язати Приватне підприємство "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" у загальному розмірі 494525,03дол.США та 8610643грн.90коп., що складається з заборгованості:

1. За договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 269954,21дол.США та 4294729грн.16коп., що складається з:

- 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту;

- 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів;

- 4294729грн.16коп. - заборгованості зі сплати пені;

2. За договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 107182,57дол.США та 1379397грн.60коп., що складається з:

- 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту;

- 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів;

- 1379397грн.60коп. - заборгованості зі сплати пені;

3. За договором №dn/559 від 05.09.2007р. в розмірі 117388,25дол.США та 2936517грн.17коп., що складається з:

- 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту;

- 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів;

- 2936517грн.14коп. - заборгованості зі сплати пені;

та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік".

Дослідивши обставини, викладені в заяві позивача, перевіривши повноваження особи, яка її підписала та встановивши, що вказана заява відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв її до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову, предметом розгляду у справі є зобов'язання Приватного підприємства "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" у загальному розмірі 494525,03дол.США та 8610643грн.90коп., що складається з заборгованості:

1. За договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 269954,21дол.США та 4294729грн.16коп., що складається з:

- 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту;

- 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів;

- 4294729грн.16коп. - заборгованості зі сплати пені;

2. За договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 107182,57дол.США та 1379397грн.60коп., що складається з:

- 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту;

- 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів;

- 1379397грн.60коп. - заборгованості зі сплати пені;

3. За договором №dn/559 від 05.09.2007р. в розмірі 117388,25дол.США та 2936517грн.17коп., що складається з:

- 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту;

- 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів;

- 2936517грн.14коп. - заборгованості зі сплати пені;

та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік".

Відповідач явку свого представника у судові засідання від 11.04.2017р. та 23.05.2017р. не забезпечив.

За приписами ст. 65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

З метою виконання приписів Господарського процесуального кодексу України на вказану в позові адресу судом було скеровано ухвали від 24.03.2017р. та від 11.04.2017р. з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені поштові відправлення були повернуті органом поштового зв'язку з приміткою "За закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

На день розгляду справи у судовому засіданні 23.05.2017р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 23.05.2017р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією позивача, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

28.03.2007р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк) та Приватним підприємством "Укртранслогістік" (далі - позичальник) був підписаний кредитний договір №dn/502 разом з додатком №1, який є невід`ємною частиною договору, (далі - договір). Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору в рамках програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 125000дол.США на строк і на умовах, передбачених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки у встановлені цим договором строки, а також виконати інші зобов'язання згідно з цим договором в повному обсязі.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що строк погашення кредиту 26 березня 2012р.

Згідно з п. 4.1 договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 цього договору, а також графіка погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до договору), позичальник сплачує відсотки в розмірі 16% річних.

Як зазначено у п. 4.2 договору, сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 цього договору, проводиться в дату сплати відсотків (кожного поточного місяця), згідно з графіком погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до договору). При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення (додаток №1 до договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених графіком погашення (додаток №1 до договору), а також п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6 договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У разі, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування.

Відповідно до п. 6.4 договору нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, яка передбачена п.п. 6.1, 6.2, 6.3, здійснюється на протязі 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане позичальником.

Згідно з п. 6.7 договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Як зазначено у п. 7.1 договору, договір в часті п. 4.5 набирає чинності з моменту підписання, в інших випадках - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

На виконання умов кредитного договору №dn/502 від 28.03.2007р. банк перерахував на рахунок позичальника грошові кошти у розмірі 125000дол.США, що підтверджується випискою з рахунку Приватного підприємства "Укртранслогістік".

Відповідач свого зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором №dn/502 від 28.03.2007р. належним чином не виконав, внаслідок чого за у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 269954,21дол.США, що складається з: 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів.

Докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №dn/502 від 28.03.2007р. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав для ухилення від виконання обов'язку з оплати 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги у розмірі 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором №dn/502 від 28.03.2007р., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

11.07.2007р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк) та Приватним підприємством "Укртранслогістік" (далі - позичальник) був підписаний кредитний договір №dn/553 разом з додатком №1, який є невід`ємною частиною договору, (далі - договір). Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору в рамках програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 96700,00дол.США на строк і на умовах, передбачених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки у встановлені цим договором строки, а також виконати інші зобов'язання згідно з цим договором в повному обсязі.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що строк погашення кредиту 11 липня 2012р.

Згідно з п. 4.1 договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 цього договору, а також графіка погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до договору), позичальник сплачує відсотки в розмірі 16% річних.

Як зазначено у п. 4.2 договору, сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 цього договору, проводиться в дату сплати відсотків (кожного поточного місяця), згідно з графіком погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до договору). При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення (додаток №1 до договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених графіком погашення (додаток №1 до договору), а також п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.3 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6 договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У разі, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування.

Відповідно до п. 6.4 договору нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, яка передбачена п.п. 6.1, 6.2, 6.3, здійснюється на протязі 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане позичальником.

Згідно з п. 6.7 договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Як зазначено у п. 7.1 договору, договір в часті п. 4.5 набирає чинності з моменту підписання, в інших випадках - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

На виконання умов кредитного договору №dn/553 від 11.07.2007р. банк перерахував на рахунок позичальника грошові кошти у розмірі 96700,00дол.США, що підтверджується випискою з рахунку Приватного підприємства "Укртранслогістік".

Відповідач свого зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором №dn/553 від 11.07.2007р. належним чином не виконав, внаслідок чого за у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 107182,57дол.США, що складається з: 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів.

Докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором №dn/553 від 11.07.2007р. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав для ухилення від виконання обов'язку з оплати 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги у розмірі 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором №dn/553 від 11.07.2007р., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

05.09.2007р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк) та фізичною особою ОСОБА_2 (далі - позичальник) був підписаний кредитний договір №dn/569 разом з додатком №1, який є невід`ємною частиною договору, (далі - договір). Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору в рамках програми мікрокредитування, за наявності вільних грошових коштів, банк зобов'язується надати позичальнику кредит в межах суми, обумовленої п. 1.2 цього договору, на строк і на умовах, передбачених в цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит та сплатити відсотки у встановлені цим договором строки, а також виконати інші зобов'язання згідно з цим договором в повному обсязі.

Відповідно п. 1.2 договору сума кредиту становить 63000дол.США.

Пунктом 1.3 договору (з урахуванням додатку №1 до договору) передбачено, що строк погашення кредиту 05 вересня 2012р.

Згідно з п. 4.1 договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.4.1, 4.13 цього договору, а також графіка погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до договору), позичальник сплачує відсотки в розмірі 16% річних.

Як зазначено у п. 4.2 договору, сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 цього договору, проводиться в дату сплати відсотків (кожного поточного місяця), згідно з графіком погашення кредиту та відсотків (додаток №1 до договору). При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення (додаток №1 до договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених графіком погашення (додаток №1 до договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6, 4.7 договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У разі, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування.

Відповідно до п. 6.4 договору нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, яка передбачена п.п. 6.1, 6.2, 6.3, здійснюється на протязі 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане позичальником.

Згідно з п. 6.7 договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Як зазначено у п. 7.1 договору, договір набирає чинності з моменту підписання цього договору обома сторонами і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

На виконання умов кредитного договору №dn/569 від 05.09.2007р. банк перерахував на рахунок позичальника грошові кошти у розмірі 63000дол.США, що підтверджується випискою з рахунку фізичної особи ОСОБА_2.

Позичальник свого зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за договором №dn/569 від 05.09.2007р. належним чином не виконав, внаслідок чого за у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 117388,25дол.США, що складається з: 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів.

Докази належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, позичальник не мав підстав для ухилення від виконання обов'язку з оплати 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Позичальником не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування наявності заборгованості позичальника у розмірі 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Разом з цим, факт неналежного виконання позичальника своїх зобов'язань за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р. підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2011р. у справі №2-1263/2011р., наданого позивачем до матеріалів справи.

В подальшому між Приватним підприємством "Укртранслогістік" (далі - поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" (далі - кредитор) був підписаний договір поруки №DN/569-3 від 05.09.2007р., згідно якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_2 (далі - боржник) своїх обов'язків за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р.

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору.

За пунктом 11 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 11 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років.

Заявою №б/н від 07.02.2017р. позивач звертався до відповідача з вимогою про визнання заборгованості за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р. та включення її до проміжного ліквідаційного балансу, зазначена заява залишена без відповіді.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлений факт наявності заборгованості Приватного підприємства "Укртранслогістік" за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р. у вигляді заборгованості 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів. З огляду на положення договору поруки, вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідно обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про зобов'язання відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги у розмірі 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту та 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором №dn/569 від 05.09.2007р., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

На виконання умов кредитних договорів позивач нарахував та просить зобов'язати Приватне підприємство "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу заборгованість зі сплати пені за договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 4294729грн.16коп.; за договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 2936517грн.14коп.

Разом з тим, позивачем додано до позовної заяви розрахунки, з яких вбачається, що позивач розраховував суми пені, виходячи з розміру заборгованості відповідача за кредитними договорами, вираженої у доларах США.

Положеннями ч. 1 ст. 230, ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 549, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено зобов'язання учасника господарських відносин сплатити штрафні санкції у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір штрафних санкцій, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачуються штрафні санкції (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Таким чином, максимальний розмір штрафних санкцій пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися виходячи з невиконаного грошового зобов'язання, вираженого у гривні, та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Приватного підприємства "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу заборгованість зі сплати пені за договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 4294729грн.16коп.; за договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 2936517грн.14коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2015р. у справі №804/20312/14 у зв'язку з неподанням протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону припинено юридичну особу - Приватне підприємство "Укртранслогістік". Вказана постанова не скасована та є чинною.

Частиною 1 ст. 110 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб-підприємців» (в редакції, станом на дату прийняття постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2015р. у справі №804/20312/14), суд, який постановив рішення щодо відміни державної реєстрації припинення юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його державному реєстратору за місцем реєстрації юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи.

Державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та юридичну особу, щодо якої було прийнято судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

Суд призначає в рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією комісію з припинення (ліквідаційну комісію) та встановлює строк і порядок її роботи. Державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) не пізніше наступного робочого дня з дати надходження відповідного рішення.

У разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або особу, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 105 Цивільного кодексу України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно із ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора. Таким чином, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини не дають права ліквідаційній комісії залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

За змістом статей 111, 112 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія діє не від власного імені, а від імені юридичної особи як її орган. Отже, в частині другій статті 112 Цивільного кодексу України йдеться про звернення до суду з позовом до юридичної особи в особі її ліквідаційної комісії.

Згідно матеріалів справи 18.03.2015р. було внесено запис про перебування Приватного підприємства "Укртранслогістік" в стані припинення за зазначеним вище судовим рішенням.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивач був наділений можливістю бути обізнаним стосовно відомостей про перебування відповідача в стані припинення з 18.03.2015р., тому граничний строк подачі заяв кредиторів до відповідача сплив 18.09.2015р.

Оскільки, інших відомостей щодо публікації оголошення про припинення відповідача та встановлення іншого строку для пред'явлення вимог кредиторів матеріали справи не містять, то зважаючи на те, що звернення до відповідача із заявою з кредиторськими вимогами відбулось 08.02.2017р., позивач пропустив строк для заявлення своїх кредиторських вимог до відповідача.

Наслідки цього визначені в частині 4 статті 112 Цивільного кодексу України. А саме - вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

У визначений статтею 105 Цивільного кодексу України строк відповідач не розглянув заяву з кредиторськими вимогами позивача та відповіді йому не надав, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача з кредиторськими вимогами, але вони залишились без відповіді. Відповідачем не підтверджено, що ним було вжито всіх необхідних заходів щодо проведення з позивачем розрахунків.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» у частині зобов'язання Приватного підприємства "Укртранслогістік" (ідентифікаційний код: 33338314; місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Мініна, буд. 15, кв. 26) в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д) у загальному розмірі 494525,03дол.США, що складається з заборгованості: 1. За договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 269954,21дол.США, що складається з: 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів; 2. За договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 107182,57дол.США, що складається з: 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів; 3. За договором №dn/559 від 05.09.2007р. в розмірі 117388,25дол.США, що складається з: 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів; та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік".

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, а саме пропорційно задоволених вимог.

Керуючись положеннями статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 1, 2, 4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 21, 22, 33, 34, 35, 36, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Приватного підприємства "Укртранслогістік" про зобов'язання Приватного підприємства "Укртранслогістік" в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" у загальному розмірі 494525,03дол.США та 8610643грн.90коп., що складається з заборгованості: 1. За договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 269954,21дол.США та 4294729грн.16коп., що складається з: 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів; 4294729грн.16коп. - заборгованості зі сплати пені; 2. За договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 107182,57дол.США та 1379397грн.60коп., що складається з: 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів; 1379397грн.60коп. - заборгованості зі сплати пені; 3. За договором №dn/559 від 05.09.2007р. в розмірі 117388,25дол.США та 2936517грн.17коп., що складається з: 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів; 2936517грн.14коп. - заборгованості зі сплати пені; та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік" - задовольнити частково.

Зобов'язати Приватне підприємство "Укртранслогістік" (ідентифікаційний код: 33338314; місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Мініна, буд. 15, кв. 26) в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д) у загальному розмірі 494525,03дол.США, що складається з заборгованості: 1. За договором №dn/502 від 28.03.2007р. в розмірі 269954,21дол.США, що складається з: 99047,29дол.США, що еквівалентно 2672987грн.14коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 170906,92дол.США, що еквівалентно 4612261грн.46коп. - заборгованості зі сплати процентів; 2. За договором №dn/553 від 11.07.2007р. в розмірі 107182,57дол.США, що складається з: 36727,51дол.США, що еквівалентно 991164грн.54коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 70455,06дол.США, що еквівалентно 1901369грн.22коп. - заборгованості зі сплати процентів; 3. За договором №dn/559 від 05.09.2007р. в розмірі 117388,25дол.США, що складається з: 52935,05дол.США, що еквівалентно 1428557грн.08коп. - заборгованості зі сплати кредиту; 64453,20дол.США, що еквівалентно 1739532грн.09коп. - заборгованості зі сплати процентів; та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу Приватного підприємства "Укртранслогістік".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Укртранслогістік" (ідентифікаційний код: 33338314; місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Мініна, буд. 15, кв. 26) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" м. Дніпро (ідентифікаційний код: 14360570; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 972грн.48коп. за подання позову.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 23.05.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 29.05.2017р.

Суддя Р.Г. Новікова