РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017Справа №910/2545/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест»

про стягнення 751 746,23 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Щербак Р.І. - по дов., Каліченко С.Є. - по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» про стягнення 753 762,81 грн., з яких основний борг в сумі 549 000 грн., пеня в розмірі 58 095,16 грн., 3% річних в сумі 17 826,94 грн. та інфляційні втрати в розмірі 128 840,71 грн.

Ухвалою від 17.02.2016р. Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 910/2545/16 та призначено розгляд справи на 29.02.2016р.

Представник позивача 26.02.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача в судове засідання 29.02.2016р. не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, ухвалою від 29.02.2016р. розгляд справи було відкладено на 21.03.2016р.

18.03.2016р. до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 21.03.2016р. представником позивача надано усні пояснення по суті справи.

Під час розгляду спору у судовому засіданні 21.03.2016р. представником відповідача висловлено свою правову позицію по суті позову.

У зв'язку з необхідністю витребування нових доказів, суд відклав розгляд справи на 28.03.2016.

У судовому засіданні 28.03.2016 представник позивача надав усні пояснення у справі.

Представник відповідача в судове засідання 28.03.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, а також невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 21.03.2016, суд відклав розгляд справи на 11.04.2016.

У поясненнях №01/92 від 08.04.2016р., які надійшли до господарського суду 11.04.2016р., представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 549 000 грн., пеню в розмірі 58 095,16 грн., 3% річних в сумі 17 401,82 грн. та інфляційні втрати в розмірі 127 249,25 грн.

За приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Одночасно, відповідно до п.3.11 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Враховуючи, що заява №01/92 від 08.04.2016р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України остання прийнята господарським судом.

Представник відповідача 11.04.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Представник позивача подав додаткові письмові пояснення у справі, а в судовому засіданні 11.04.2016р. надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи не заперечував.

Клопотання про відкладення розгляду справи судом розглянуто та задоволено частково.

Крім того, представниками сторін у даному судовому засіданні 11.04.2016р. подано спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 69 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 11.04.2016р. строк вирішення справи було продовжено на 15 днів.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.04.2016р. було оголошено перерву до 25.04.2016р.

У судовому засіданні 25.04.2016р. відповідачем подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

Представником позивача надано усні пояснення щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» про відкладення розгляду справи.

Клопотання про перенесення розгляду спору судом було розглянуто та задоволено.

Відповідно до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.04.2016р. було оголошено перерву до 11.05.2016р.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 11.05.2016р. представниками позивача та відповідача було надано усні пояснення по суті спору.

Ухвалами суду від 05.09.2016 було призначено судову експертизу у справі № 910/2545/16, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса та провадження у справі № 910/2545/16 було зупинено до проведення експертизи та отримання висновку Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса.

01.03.2017 на адресу Господарського суду міста Києва надійшов лист Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса за підписом завідувача відділення разом із висновком будівельно-технічної експертизи, матеріалами справи № 910/2545/16, оригінал проекту та додаткові документи.

Відповідно до частини 3 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

За таких обставин, оскільки Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса була проведена судова експертиза, що підтверджується висновком експерта, а також враховуючи те, що матеріали справи було повернуто до Господарського суду міста Києва, ухвалою від 10.03.2017р. провадження по справі було поновлено.

Представником позивача у судовому засіданні надано письмові та усні пояснення стосовно змісту висновку судового експерта, а також заявлено клопотання про виклик експерта у судове засідання, яке було розглянуто та задоволено судом з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.31 Господарського процесуального кодексу України в судовому процесі може брати участь судовий експерт. Судовий експерт зобов'язаний за ухвалою господарського суду з'явитись на його виклик і дати мотивований висновок щодо поставлених йому питань. Висновок робиться у письмовій формі.

В порядку дослідження наданих сторонами доказів, а також висновку №1002 від 15.02.2017р. судового експерта, складеного за наслідками проведення судово-економічної експертизи, з метою забезпечення всебічного та об'єктивного вирішення господарського спору, враховуючи клопотання заявника, судом було встановлено, що існує необхідність виклику в судове засідання судового експерта Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса Громову Л.М.

Представник відповідача у судове засідання 27.03.2017р. не з'явився, проте, 24.07.2017р. через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було розглянуто та задоволено судом.

Ухвалою від 27.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 11.04.2017р., викликано в судове засідання судового експерта Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса Громову Л.М. для надання пояснень по суті висновку №1002 від 15.02.2017р., складеного за наслідками проведення судово-економічної експертизи.

Представником позивача 11.04.2017р. через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні представником відповідача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке підтримано з боку представника позивача. Вказане клопотання розглянуто та задоволено судом.

Експерт Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса Громова Л.М. у судове засідання 11.04.2017р. не з'явилась, а отже, керуючись ст.31 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне повторно викликати останню в судове засідання.

Ухвалою від 11.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 26.04.2017р.

Представником позивача у судовому засіданні було надано усні пояснення по справі, відповідно до яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі, та поставлено питання експерту.

Представник відповідача у судове засідання 26.04.2017р. не з'явився, проте, подав через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом розглянуто та задоволено.

У судовому засіданні 26.04.2017р. судовим експертом було надано пояснення щодо висновку проведеної експертизи, а також відповіді на запитання представника позивача.

З огляду на неявку представника відповідача та враховуючи клопотання вказаного учасника судового процесу, ухвалою від 25.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 15.05.2017р.

Представником позивача 10.05.2017р. через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі, а у судовому засіданні представником заявника було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача у судове засідання 15.05.2017р. не з'явився, проте, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2017р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, а неявка представника відповідача не перешкоджає його розгляду, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами в судовому засіданні 15.05.2017р.

В судовому засіданні 15.05.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» (виконавець) було укладено договір №12/17 на виконання проектних робіт, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання на підставі завдання на проектування (додаток №1, який є невід'ємною частиною договору) виконати проектні роботи з розробки та погодження у встановленому діючим законодавством України порядку та передачі замовнику погодженої проектної документації: Інженерна підготовка території стадії «П» та стадії «Р» щодо об'єкту: «Будівництво торговельно-розважального комплексу на прибережній частині оз.Вирлиця між проспектом М.Бажана та оз.Вирлиця в Дарницькому районі міста Києва» (проектні роботи та проектна документація).

Додатками до договору №12/17 від 27.06.2012р., які є його невід'ємною частиною, сторонами визначено наступні документи: додаток №1 - завдання на проектування; додаток №2 - календарний план робіт; додатки №3/1-3/8 - кошториси на проектні роботи; додаток №4 - зведений кошторис на проектні роботи; додаток №5 - графік надання вихідних даних (п.1.2 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

За умовами п.1.4 договору №12/17 від 27.06.2012р. результатом виконання проектних робіт по цьому договору є проектна документація, яка виконана відповідно до умов договору, повинна відповідати положенням законодавства України, підзаконним актам та іншим нормативним документам, бути погоджена та затверджена у встановленому чинним законодавством України порядку, щодо неї (проектної документації) повинні бути зняті виконавцем всі зауваження, які стосуються виконання проектних робіт за цим договором, а також придатною для використання за цільовим призначенням.

Виконана виконавцем проектна документація буде являти собою частину проектної документації стадії «П» на весь об'єкт в цілому, що буде виконана генеральним проектувальником, залученим замовником в процесі виконання цього договору. Після визначення замовником генерального проектувальника виконавець має виконувати вимоги генерального проектувальника щодо об'єкту, підтверджені замовником (п.1.6 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

У розділі 2 договору №12/17 від 27.06.2012р. контрагентами було погоджено строки та порядок виконання робіт. Зокрема, п.п.2.1, 2.2 договору передбачено, що виконавець зобов'язаний розпочати виконання проектних робіт за цим договором протягом п'яти календарних днів після підписання цього договору. Строк виконання проектних робіт та їх етапів визначається сторонами в календарному плані робіт (додаток №2), що з дати підписання його сторонами є невід'ємною частиною договору. Документація приймається замовником за накладними здачі-приймання проектної документації по кожному з етапів проектних робіт. Після надання всієї документації замовнику по кожному окремому етапу, замовник спільно з генеральним проектувальником здійснюють погодження проектної документації та надають виконавцю зауваження щодо проектної документації. Виконавець зобов'язується здійснити зняття всіх зауважень, затверджених замовником в строк до трьох робочих днів з моменту їх отримання.

Виконання етапу проектних робіт вважається закінченим, а проектні роботи - прийнятими замовником в момент підписання сторонами акту здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт за договором, котрий підписується замовником у випадку відповідності проектної документації п.1.4 та виконання п.4.4 цього договору (п.2.4 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

Згідно п.3.1 укладеного між сторонами правочину вартість проектних робіт становить 1 200 000 грн. з урахуванням податку на додану вартість. При цьому, вартість проектних робіт може бути уточнена на умовах цього договору на підставі договірних цін, кошторисів, що з дати їх підписання сторонами є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.3.2 договору №12/17 від 27.06.2012р. замовник оплачує виконавцю проектні роботи в наступному порядку: не пізніше 20 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору - авансовий платіж в розмірі 30% від вартості проектних робіт. Загальний авансовий платіж включає в себе суму авансів в розмірі 30% від вартості окремого етапу; не пізніше 10 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі приймання виконаного етапу проектних робіт (робоча документація) - здійснює остаточний розрахунок по відповідному етапу - оплачує виконані проектні роботи в розмірі 100% від вартості проектних робіт, вказаної в підписаному сторонами акті здачі-приймання виконаних проектних робіт за кожним окремим етапом та з обов'язковим врахуванням раніше сплаченого замовником авансу за кожним окремим етапом; не пізніше 10 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт (стадія проект) - оплачує виконані проектні роботи в розмірі 70% від вартості проектних робіт, вказаної в підписаному сторонами акті здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт з обов'язковим врахуванням раніше сплаченого замовником авансу; не пізніше 30 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт (стадія проект) - оплачує виконанні проектні роботи в розмірі 30% від вартості проектних робіт стадії «П», вказаної в підписаному сторонами акті здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт за договором.

Розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.3.3 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

У розділі 5 договору №12/17 від 27.06.2012р. сторонами було визначено порядок здачі-приймання проектних робіт. Зокрема, у п.5.1 вказано, що виконавець, разом з проектною документацією за етапом виконання проектної документації по календарному плану робіт, готує та надає замовнику на підписання акт здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт, передбаченому умовами договору. Замовник розглядає проектну документацію (етап) та надає зауваження або здійснює первинне погодження проектної документації, про що надсилає листа виконавцю протягом п'яти робочих днів з моменту отримання документації. У випадку надання замовником зауважень - виконавець усуває зауваження замовника та повторно надає замовнику проектну документацію (етап) на погодження протягом трьох робочих днів з моменту отримання листа з зауваженнями. У випадку первинного погодження замовником проектної документації - замовник надає отриману проектну документацію до Незалежної експертизи та надає виконавцю Лист-висновок Незалежної експертизи. Термін погодження з Незалежною експертизою складає 20 робочих днів з дати первинного погодження замовником. Після отримання погодження на предмет відповідності додатку №1 до цього договору від незалежної експертизи замовник в строк 2 робочих днів підписує та надає виконавцю акт здачі-приймання виконаного етапу робіт.

За умовами п.5.2 договору №12/17 від 27.06.2012р. зобов'язання виконавця по виконанню проектних робіт за цим договором вважаються виконаними належним чином лише після підписання замовником актів здачі-приймання виконаних етапів проектних робіт щодо всього об'єму проектних робіт за договором, зняття виконавцем зауважень по висновкам Незалежної та Державної експертиз, що стосуються проектних робіт та отримання замовником позитивного висновку Незалежної та Державних експертиз щодо проектної документації, а також отримання замовником проектної документації (в одному електронному, п'яти паперових екземплярах для стадії «П» і шести екземплярах для стадії «Р»).

У випадку мотивованої відмови замовника від приймання проектних робіт, сторонами складається двохсторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання, після чого виконавець здійснює заходи, спрямовані на усунення недоліків у виконаних проектних роботах за власний рахунок. У разі немотивованої відмови виконавця від усунення виявлених замовником недоліків, замовник має право усунути їх власними силами та засобами, або силами та засобами третіх осіб з відшкодуванням своїх витрат за рахунок виконавця (п.5.3 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і посвідчення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п.9.1 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

У додатку №2 до договору №12/17 від 27.06.2012р. контрагентами було погоджено календарний план виконання робіт. Зокрема, визначено наступні етапи: 1 етап «Робоча документація. Ділянка 1. Тимчасові дороги №1 та №2. Створення території на відм.95.5мБс» виконується у термін з 10.07.2012р. по 16.10.2012р., вартість 120000 грн.; 2 етап - «Робоча документація. Ділянка 2 та 3. Створення території на відм.95.5мБс», термін виконання 17.10.2012р. - 16.11.2012р., вартість робіт 120 000 грн.; 3 етап «Робоча документація. Берегоукріплення території», строк виконання з 17.10.2012р. по 30.11.2012р., вартість робіт за етапом 391 620 грн.; 4 етап «Робоча документація. Дренажна система. Водовипуски», термін виконання з 17.10.2012р. по 30.11.2012р., вартість робіт за етапом - 110400 грн.; 5 етап «Робоча документація. Створення території на відм.98.1мБс», термін виконання з 09.11.2012р. по 14.12.2012р., вартість робіт 91980 грн.; етап 6 «Проект», строк виконання з 17.10.2012р. по 14.12.2012р., вартість робіт 366 000 грн.

Додатковою угодою №1 до договору №12/17 від 27.06.2012р. вносились зміни в частині визначення умов конфіденційності.

Згідно додаткової угоди №2 від 05.11.2012р. до договору №12/17 від 27.06.2012р. сторони домовились, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання в повному обсязі, належним чином у відповідності до умов договору та на підставі технічного завдання, що є додатком №1 до цієї додаткової угоди та є невід'ємною частиною цього договору, виконати роботи по об'єкту «Будівництво торговельно-розважального комплексу на прибережній частині оз.Вирлиця між проспектом М.Бажана та оз.Вирлиця в Дарницькому районі міста Києва», а саме виконати проект тимчасово-технологічної дороги в межах плями забудови для будівельної техніки.

У п.2 вказаної додаткової угоди контрагенти погодили, що вартість виконання робіт є твердою, підлягає оплаті виконавцю замовником за повне та належне виконання робіт відповідно до умов додаткової угоди і становить 32822,40 грн., в тому числі, податок на додану вартість в сумі 5470,40 грн.

Оплата проводиться в один етап. Платіж у розмірі 100% вартості виконаних робіт замовник перераховує виконавцю протягом п'яти банківських днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (п.3 додаткової угоди №2 від 05.11.2012р. до договору №12/17 від 27.06.2012р.).

14.01.2013р. сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору №12/17 від 27.06.2012р., відповідно до п.1 якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання в повному обсязі, належним чином у відповідності до умов договору та на підставі завдання на проектування від 29.06.2012р. виконати проектні роботи з розробки: «Розробка проекту підготовчих робіт, щодо об'єкту: Будівництво торговельно-розважального комплексу на прибережній частині оз.Вирлиця між проспектом М.Бажана та оз.Вирлиця в Дарницькому районі міста Києва» (проектні роботи, проектна документація).

Виконавець розпочав виконання проектних робіт за цим договором з моменту погодження завдання на проектування від 29.06.2012р. та зобов'язаний закінчити до 15.02.2013р. Проектна документація отримана 25.07.2012р. на погодження замовником за накладною здачі-приймання проектної документації. Вартість проектних робіт становить 30 000 грн., з урахуванням податку на додану вартість. Замовник оплачує 100% вартості проектних робіт протягом 10 днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (п.п.3, 4 додаткової угоди №3 від 14.01.2013р. до договору №12/17 від 27.06.2012р.).

Додатковою угодою №4 від 19.02.2013р. до договору №12/17 від 27.06.2012р. сторони домовились, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання в повному обсязі, належним чином у відповідності до умов договору та на підставі технічного завдання, що є додатком №1 до цієї додаткової угоди та є невід'ємною частиною цього договору, виконати роботи по об'єкту «Будівництво торговельно-розважального комплексу на прибережній частині оз.Вирлиця між проспектом М.Бажана та оз.Вирлиця в Дарницькому районі міста Києва».

Вартість робіт за вказаною додатковою угодою визначена контрагентами у розмірі 15 000 грн., з урахуванням податку на додану вартість. У п.3 додаткової угоди №4 від 19.02.2013р. сторонами визначено порядок внесення плати за роботи згідно додаткової угоди.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №12/17 від 27.06.2012р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з виконання робіт.

За твердженнями позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» було належним чином виконано свої обов'язки за договором №12/17 від 27.06.2012р., а саме за кожним етапом календарного плану та додатковими угодами до договору, зокрема, додатковою угодою №3 від 14.01.2013р.

З представлених до матеріалів справи документів вбачається, що сторонами було складено та підписано без жодних зауважень та заперечень акт №48 від 19.12.2012р. (перший етап) на суму 120 000 грн., №49 від 20.12.2012.р. (другий етап) на суму 120 000 грн., №53 від 21.12.2012р. (додаткова угода №2 від 05.11.2012р.) на суму 32822,40 грн., №5 від 01.02.2013р. (третій етап) на суму 391620 грн., №6 від 25.03.2013р. (додаткова угода №3 від 14.01.2013р. до договору №12/17 від 27.06.2012р.) на суму 30 000 грн. Заявником також представлено до матеріалів справи накладні на передання проектної документації, складені, підписані та скріплені печатками представників сторін без жодних зауважень та заперечень.

Проте, грошові кошти за третій етап виконаних робіт в сумі 136 134 грн. та за додатковою угодою №3 від 14.01.2013р. в розмірі 15 000 грн. сплачено замовником виконавцю не було. При цьому, судом враховано, що означені суми визначені з урахуванням сум сплаченого замовником авансу, на підтвердження чого представлено відповідні банківські виписки.

Одночасно, як свідчать матеріали справи, супровідним листом №01-120 від 08.06.2015р., який було скеровано на адресу відповідача 09.06.2015р., на підтвердження чого надано фіскальний чек №7938 від 09.06.2015р. та опис вкладення у цінний лист, на підписання замовнику було надано акти здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн.

При цьому, судом прийнято до уваги, що у вказаних актах виконавцем було враховано суму, сплаченого замовником авансу, та визначено суму грошових коштів, що залишилась до сплати. Зокрема, в актах вказано, що за четвертим етапом підлягає перерахуванню виконавцю 77280 грн., за п'ятим етапом - 63 386 грн., за шостим етапом -256 200 грн.

Проте, означені акти підписано з боку замовника не було, мотивовані зауваження виконавцю у строки та порядку визначені умовами договору №12/17 від 27.06.2012р. не висловлено, грошові кошти за виконані згідно означених актів роботи на рахунок виконавця також не перераховано.

Отже, з огляду на невиконання замовником належним чином своїх обов'язків з прийняття та оплати в повному обсязі виконаних робіт, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» утворилась заборгованість в розмірі 549 000 грн., що і стало підставою для нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат та звернення до суду з розглядуваним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем зазначено, що роботи за 4-6 етапами позивачем належним чином виконано не було, а отже, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» відсутній обов'язок з їх оплати. Одночасно, вказаним учасником судового процесу також заявлено про застосування строків позовної давності до вимог в частині стягнення оплати за 4, 5, 6 етапом робіт за договором №12/17 від 27.06.2012р.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи юридичних фактів.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 Цивільного кодексу України).

Статтею 887 Цивільного кодексу України передбачено за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст.839 Цивільного кодексу України).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ст.853 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось судом, акти здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн. було направлено на адресу замовника супровідним листом №01-120 від 08.06.2015р., на підтвердження чого надано фіскальний чек №7938 від 09.06.2015р. та опис вкладення у цінний лист.

За змістом п.3 Наказу №958 від 28.11.2013р. Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» нормативний строк пересилання поштових відправлень (крім простих листів та поштових карток) - це час, установлений для пересилання поштових відправлень від об'єкта поштового зв'язку місця приймання до об'єкта поштового зв'язку місця вручення.

Відповідно до розділу II Наказу №958 від 28.11.2013р. Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) складають для місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Як вбачається з штампу відділення поштового зв'язку, позивачем було скеровано поштове відправлення на адресу відповідача з відділення поштового зв'язку Київ 71, тобто, у даному випадку слід застосовувати нормативні строки місцевих поштових пересилань.

Отже, враховуючи затверджені Наказом №958 від 28.11.2013р. Міністерства інфраструктури України нормативні строки пересилання поштових відправлень, суд дійшов висновку, що направлені 09.06.2015р. позивачем акти приймання - передачі повинні були бути отримані відповідачем не пізніше 12.06.2015р.

Як вказувалось вище, у розділі 5 договору №12/17 від 27.06.2012р. сторонами було визначено порядок здачі-приймання проектних робіт. Зокрема, у п.5.1 вказано, що виконавець, разом з проектною документацією за етапом виконання проектної документації по календарному плану робіт, готує та надає замовнику на підписання акт здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт, передбаченому умовами договору. Замовник розглядає проектну документацію (етап) та надає зауваження або здійснює первинне погодження проектної документації, про що надсилає листа виконавцю протягом п'яти робочих днів з моменту отримання документації. У випадку надання замовником зауважень - виконавець усуває зауваження замовника та повторно надає замовнику проектну документацію (етап) на погодження протягом трьох робочих днів з моменту отримання листа з зауваженнями. У випадку первинного погодження замовником проектної документації - замовник надає отриману проектну документацію до Незалежної експертизи та надає виконавцю Лист-висновок Незалежної експертизи. Термін погодження з Незалежною експертизою складає 20 робочих днів з дати первинного погодження замовником. Після отримання погодження на предмет відповідності додатку №1 до цього договору від незалежної експертизи замовник в строк 2 робочих днів підписує та надає виконавцю акт здачі-приймання виконаного етапу робіт.

За умовами п.5.2 договору №12/17 від 27.06.2012р. зобов'язання виконавця по виконанню проектних робіт за цим договором вважаються виконаними належним чином лише після підписання замовником актів здачі-приймання виконаних етапів проектних робіт щодо всього об'єму проектних робіт за договором, зняття виконавцем зауважень по висновкам Незалежної та Державної експертиз, що стосуються проектних робіт та отримання замовником позитивного висновку Незалежної та Державних експертиз щодо проектної документації, а також отримання замовником проектної документації (в одному електронному, п'яти паперових екземплярах для стадії «П» і шести екземплярах для стадії «Р»).

У випадку мотивованої відмови замовника від приймання проектних робіт, сторонами складається двохсторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання, після чого виконавець здійснює заходи, спрямовані на усунення недоліків у виконаних проектних роботах за власний рахунок. У разі немотивованої відмови виконавця від усунення виявлених замовником недоліків, замовник має право усунути їх власними силами та засобами, або силами та засобами третіх осіб з відшкодуванням своїх витрат за рахунок виконавця (п.5.3 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

Проте, наразі, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України докази висловлення, у визначеному умовами договору №12/17 від 27.06.2012р. порядку, мотивованих зауважень щодо змісту означених актів.

Суд зауважує, що за приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, замовник на порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду. Аналогічну правову позицію висловлено у п.6 Оглядового листа №01-06/374/2013 від 18.02.2013р. Вищого господарського суду України «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)».

Одночасно, з огляду на висловлення відповідачем в процесі розгляду справи заперечень щодо належного виконання робіт, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, ухвалою від 11.05.2016р. по справі було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса. На вирішення експерту поставлено наступні питання: чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» проектних робіт, переліку та вартості робіт, що зазначені в актах здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн. Якщо ні, то визначити на яку суму та в якому обсязі роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» за договором №12/17 від 27.06.2012р., відповідають роботам, вартість та обсяги яких зазначені у наведених актах. Чи відповідають фактично виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» проектні роботи, перелік яких наведено в актах здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн., умовам договору №12/17 від 27.06.2012р. на виконання проектних робіт та завданню на проектування, затвердженому у додатку №1 від 27.06.2012р. до договору №12/17 від 27.06.2012р.?

За наслідками проведення судової експертизи експертами Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса було складено висновок №1002 від 15.02.2017р.

В означеному висновку судовим експертом Громовою Л.М. вказано, що обсяги фактично виконаних проектних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ», відповідають переліку робіт, що зазначені в актах здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн. Вартість фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» проектних робіт не відповідає вартості робіт, що зазначена в актах здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн. Різниця між вартістю виконаних проектних робіт, зазначеною в акті здачі- приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного план (Робоча документація Дренажна система. Водовипуски) та визначеною вартістю проектних робіт, які можливо обрахувати на підставі вихідних даних, представлених в проектній документації по вищевказаному об'єкту, з урахуванням податку на додану вартість, становить 37418 грн. Різниця між вартістю проектних робіт, що наведена в акті здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати вартість проектних робіт за п'ятим етапом календарного плану (Робоча документація. Створення території вище 95,5 мБс та визначеною вартісна проектних робіт по вищевказаному об'єкту, з урахуванням податку на додану вартість, становить 15874 грн. Різниця між вартістю, яка зазначена в акті здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за шостим етапом календарного плану (Проект) та визначеною вартістю проектних робіт, які можливо обрахувати на підставі вихідних даних, представлених в проектній документації по вищевказаному об'єкту, з урахуванням податку на додану вартість, становить 206180 грн. Виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» проектні роботи, відповідають роботам, перелік яких наведено в завданні на проектування, затвердженому у додатку №1 від 27.06.2012р. до договору №12/17 від 27.06.2012р. за винятком виготовленого рибогосподарського розділу проекту (том 3), виконання якого не передбачено завданням на проектування.

За змістом ст.42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі і копія його надсилається сторонам.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У п.18 Постанови №4 від 23.03.2012р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» викладено правову позицію про те, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок судової експертизи №1002 від 15.02.2017р., складений експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса, суд дійшов висновку, що останній викликає сумніви щодо його правильності, містить розбіжності і не відповідає вимогам чинного законодавства стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості. При цьому, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (ст.3 Закону України «Про судову експертизу»).

При проведенні експертного дослідження по справі експерт здійснив перерахунок та дійшов висновку, що вартість фактично виконаних позивачем проектних робіт за четвертим, п'ятим та шостим етапами календарного плану не відповідає вартості робіт, що зазначені в актах здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110 400,00 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91 980,00 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366 000,00 грн. Вбачається явна розбіжність висновків експертизи в цих двох досліджуваних показниках - обсягу і вартості проектних робіт. При проведенні розрахунку вартості проектних робіт виконаних позивачем експертом зазначено про відсутність даних та розрахунків необхідних для повного, всебічного та обґрунтованого проведення експертизи.

Одночасно, судовим експертом наголошено на необхідності для проведення дослідження здійснення розрахунку розміру площі території, що підлягає дренуванню. Для проведення даного розрахунку експерту необхідні вихідні дані. Відсутність вищенаведених даних або розрахунків площі території, що підлягає дренуванню, унеможливлює встановлення площі захисту території від підтоплення грунтовими водами. Таким чином, провести розрахунок вартості проектних робіт по налаштуванню дренажної системи не представляється можливим. З зазначеного можна зробити висновок, що при здійсненні розрахунку вартості проектних робіт експерт не взяв до уваги та не врахував вартість виконаних позивачем проектних робіт по влаштуванню дренажної системи.

При проведенні дослідження і розрахунків експерт зазначає про те, що вихідними даними для проведення розрахунку певного переліку робіт, що підлягають виконанню, є посада та кількість виконавців, витрачених люд.-днів, заробітна плата кожного з виконавців. Відсутність вищевказаних вихідних даних унеможливлює провести розрахунок вартості робіт по визначенню оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС).

Непогоджуючись з висновками судової експертизи, позивачем щодо проведених експертом розрахунків вартості проектних робіт виконаних підрядником за четвертим, п'ятим та шостим етапами календарного плану в частині числових показників, зазначено наступне. При визначенні вартості проектних робіт в Україні застосовується зокрема, Збірники Цінника цін на проектні роботи» та ДБН Д. 1.1-7-2000 «Правила визначення вартості проектно- вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюються на території України, затвердженого Указом №285 від 14.12.2000 р. Держбуду України і введено в дію з 01.01.2001р. Слід значити, що при вирішенні конкретних задач проектування, необхідно враховувати і додаткові елементи проектування, які не враховуються основною розцінкою на проектування, але впливають на вартість таких робіт. При проведенні досліджень та розрахунків експертом не було враховано положення цих нормативних документів та залишено поза увагою додаткові елементи проектування, які не враховуються основною розцінкою. Згідно з ДБН Д. 1.1-7-2000 додаток 5 (який діяв на момент проектування), передбачено, що для визначення вартості проектних робіт має прийматись коефіцієнт, який враховує проектування в складних умовах, для стадії «проект» та для стадії «робоча документація». Вказаний коефіцієнт вливає на вартість проектних робіт. У випадку з позивачем та відповідачем проектування всіх споруд, які проектувались, передбачало значну товщину нерівномірно просадочних біогенних ґрунтів (мули, торфи). При проведенні досліджень та розрахунків експерт вказані обставини та складність території не врахував, в розрахунках, що містяться в експертизі, коефіцієнт, який враховує проектування в складних умовах для стадії «проект» К=1,05 і К= 1,15 для стадії «робоча документація» експертом не було застосовано. Незастосування та не врахування коефіцієнтів є порушенням положень Додатку 5 ДБН Д. 1.1-7-2000. В таблиці №8 (пункт 2 і 3) не враховано перепад рівнів води від 92.50 мБс до 96.86 мБс (1% паводок за сучасними умовами (див. ПЗ, том 1), 96.86-92.50=4.36 м. Згідно Збірника цін на проектні роботи №54, глава 4 (берегові укріплення (пункт 7 б), потрібно приймати підвищуючий коефіцієнт К=1,4 при умовах коливання води більше 2 метрів. Вказана вимога збірника цін на проектні роботи №54 експертом також була не прийнята до уваги, що свідчить про невідповідність та необ'єктивність розрахунків та висновків експертизи і в цій частині. В таблиці №6 вартість проектування водовипусків (за 4 етапом календарного плану) при визначенні вартості проектування водовипуску експерт врахував долю вартості тільки по гідротехнічній частині, а в таблиці №8 (пункт 5), при визначенні вартості проектування водовипуску експерт врахував долю вартості по гідротехнічній частині і архітектурно-будівельній частині, при цьому інші частини, такі, як наприклад, проект організації будівництва він повністю виключив. В той же

час в цій же таблиці (пункт 2) включив організацію будівництва.

З метою вирішення неузгодженостей та надання пояснень стосовно висновку судової експертизи, ухвалами від 27.03.2017р. та від 11.04.2017р. судом було викликано у судове засідання судового експерта Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса Громову Л.М.

У судовому засіданні 26.04.2017р. судовим експертом було надано пояснення щодо висновку проведеної експертизи, а також відповіді на запитання представника позивача.

Зокрема, на запитання: чи було враховано при проведенні експертного дослідження те, що договірна ціна погоджена сторонами є незмінною, а кошторис до договору №12/17 від 27.06.2012р. є твердим, експертом було зазначено про звернення уваги на те, що кошторис до договору № 12/17 від 27.06.2012р. є твердим. Проте, у висновку експертизи вказану обставину ніяк не відображено. При проведенні експертизи експерт жодним чином не відзначив ту обставину, що кошторис є твердим, а отже перерахунок вартості проектних робіт по договору з цих підстав не може бути проведеним. В порушення норм законодавства експерт здійснив неправомірний перерахунок вартості проектних робіт, що була погоджена та зафіксована у «Зведеному кошторисі на проектні роботи» та в пункті 3.1. договору. Зміна експертом загальної вартості проектних робіт по договору шляхом їх перерахунку фактично являється зміною виниклих між позивачем і відповідачем договірних відносин.

На запитання стосовно застосування коефіцієнта, який враховує проектування в складних умовах (в основі залягають просадочні біогенні ґрунти та підтоплена територія), судовий експерт відповіді надати не зміг.

Фактично не врахування та не застосування експертом при проведенні експертизи вказаної норми ДБН Д. 1.1 -7-2000 та встановлених нею коефіцієнтів мало наслідком зменшення вартості проектних робіт згідно висновків експертизи.

Одночасно, на запитання щодо вирахування вартості проектування влаштування якісного насипу території з прийняттям розцінки на проектування кар'єру, судовим експертом також відповіді не надано.

Вартість фактично виконаних позивачем робіт за 5 етапом календарного плану по позиції «Робоча документація. Створення території вище відм. 95,5 мБС», становить 91 644,21 грн.

Тож заниження вартості проектних робіт за 5 етапом календарного плану по позиції - «Робоча документація. Створення території вище відм. 95,5 мБС» згідно висновків Експертизи склало 15 538,21 грн. (91 644,21 грн. (вартість фактично виконаних робіт) - 76 106,00 грн. (вартість робіт визначена експертом) = 15 538,21 грн. (сума заниження вартості проектних робіт за 5 етапом календарного плану по позиції - «Робоча документація Створення території вище відм. 95,5 мБС» згідно висновків експертизи).

З приводу неможливості визначення вартості робіт проведених за шостим етапом експертом наголошено на тому, що вихідними даними для проведення розрахунків певного переліку робіт, що підлягають виконанню, є посада та кількість виконавців, витрачених люд.-днів, заробітна плата кожного з виконавців робіт. Відсутність вищевказаних вихідних даних унеможливлює провести розрахунок вартості робіт по визначенню оцінки впливів на навколишнє середовище (ОВНС).

Проте, слід зазначити, що відсутність в розпорядженні експерта необхідних даних для визначення вартості робіт та/або неспроможність оцінити фактичну виконану роботу не може мати наслідком визначення цієї вартості робіт прирівняній нулю. Якщо з наданого експерту об'єму проектних матеріалів він не зміг обрахувати вартість проектних робіт, то необхідні вихідні дані для проведення розрахунків та визначення вартості ОВНС, зокрема, дані про посаду та кількість виконавців, витрачених люд.-днів, заробітну плата кожного з виконавців, що виконували ці проектні роботи приведені в наданому експерту кошторисі.

Відповідачем жодних зауважень чи пояснень стосовно наведених неузгодженостей у висновку судової експертизи висловлено не було.

Вказане у сукупності вказує на відсутність у суду підстав приймати під час розгляду справи висновок №1002 від 15.02.2017р. Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С. Бокаріуса в якості належного та допустимого у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказу спростування обсягів та вартості фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» за договором №12/17 від 27.06.2012р. робіт за 4-6 етапами календарного плану, зазначених у відповідних актах.

Крім того, судом також враховано представлені до матеріалів справи видаткові накладні №07/66 від 20.02.2013р., №07/138 від 18.04.2013р., №07/270 від 01.11.2013р., №07/35 від 24.01.2013р., №07/364 від 27.12.2012р., згідно яких виконавцем передано замовнику проектну документацію за 4-6 етапами виконання робіт, а замовником вказану документацію прийнято. Вказані накладні містять підписи представників обох сторін та печатки контрагентів.

Отже, виходячи з наявних в матеріалах справи документів, з огляду на всі фактичні обставини справи, виходячи з умов договору №12/17 від 27.06.2012р., суд вважає, що непідписання замовником актів здачі-приймання проектних робіт без номеру та дати за четвертим етапом календарного плану на суму 110400 грн., без номеру та дати за п'ятим етапом календарного плану на суму 91980 грн. та без номеру та дати за шостим етапом календарного плану на суму 366000 грн. та не висловлення у порядку визначеному умовами спірного правочину зауважень щодо їх змісту, не нівелюють обставин виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» робіт за вказаними етапами календарного плану, а отже і не спростовують обов'язку замовника оплатити такі роботи.

Як вже зазначалось, ст.526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Як вказувалось судом, відповідно до п.3.2 договору №12/17 від 27.06.2012р. замовник оплачує виконавцю проектні роботи в наступному порядку: не пізніше 20 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору - авансовий платіж в розмірі 30% від вартості проектних робіт. Загальний авансовий платіж включає в себе суму авансів в розмірі 30% від вартості окремого етапу; не пізніше 10 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі приймання виконаного етапу проектних робіт (робоча документація) - здійснює остаточний розрахунок по відповідному етапу - оплачує виконані проектні роботи в розмірі 100% від вартості проектних робіт, вказаної в підписаному сторонами акті здачі-приймання виконаних проектних робіт за кожним окремим етапом та з обов'язковим врахуванням раніше сплаченого замовником авансу за кожним окремим етапом; не пізніше 10 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт (стадія проект) - оплачує виконані проектні роботи в розмірі 70% від вартості проектних робіт, вказаної в підписаному сторонами акті здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт з обов'язковим врахуванням раніше сплаченого замовником авансу; не пізніше 30 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт (стадія проект) - оплачує виконанні проектні роботи в розмірі 30% від вартості проектних робіт стадії П, вказаної в підписаному сторонами акті здачі-приймання виконаного етапу проектних робіт за договором.

Розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.3.3 договору №12/17 від 27.06.2012р.).

Виконавець розпочав виконання проектних робіт за цим договором з моменту погодження завдання на проектування від 29.06.2012р. та зобов'язаний закінчити до 15.02.2013р. Проектна документація отримана 25.07.2012р. на погодження замовником за накладною здачі-приймання проектної документації. Вартість проектних робіт становить 30 000 грн., з урахуванням податку на додану вартість. Замовник оплачує 100% вартості проектних робіт протягом 10 днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (п.п.3, 4 додаткової угоди №3 від 14.01.2013р. до договору №12/17 від 27.06.2012р.).

Отже, з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що строк оплати робіт за додатковою угодою №3 від 14.01.2013р. до договору №12/17 від 27.06.2012р. та 3, 4, 5, 6 етапами календарного плану на загальну суму 549 000 грн. (за вирахуванням суми сплаченого замовником авансу) настав.

Проте, як вказувалось вище, Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» роботи за означеними етапами та додатковою угодою №3 від 14.01.2013р. до договору №12/17 від 27.06.2012р. оплачено не було, грошові кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» не перераховано.

Як вказувалось вище, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності до вимог в частині стягнення оплати за 4, 5, 6 етапом робіт за договором №12/17 від 27.06.2012р.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.1 Постанови №10 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом ч.2 ст.9 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов'язань, визначених ст.175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.1 Постанови №10 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

За приписами п.2.2 зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України за змістом ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна позиція міститься також в постанові від 12.06.2007р. Верховного Суду України у справі №П-9/161-16/165.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Відповідно до п.4.2 Постанови №10 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Враховуючи умови договору стосовно строків оплати робіт за договором №12/17 від 27.06.2012р., що визначаються з урахуванням порядку приймання-передачі робіт за відповідними актами, з огляду на те, що акти за 4-6 етапами календарного плану було направлено лише 09.06.2015р., а позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом 12.02.2016р. (відтиск печатки відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла позовна заява), суд дійшов висновку, що строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за 4-6 етапами календарного плану не сплив.

Одночасно, в частині стягнення заборгованості за іншими етапами виконання, відповідачем про застосування строків позовної давності не заявлено.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» про стягнення основного боргу в сумі 549 000 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення пені в розмірі 58095,16 грн., 3% річних в сумі 17401,82 грн. та інфляційних втрат в розмірі 127 249,25 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За умовами п. 6.4 договору №12/17 від 27.06.2012р. при порушені замовником строків розрахунків за виконані та прийняті ним проектні роботи, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України від вартості неоплачених проектних робіт.

Враховуючи порушення відповідачем строків внесення плати за виконані роботи за 3-6 етапами календарного плану та додатковою угодою №3 від 14.01.2013р. заявником нараховано пеню на загальну суму 58095,16 грн.

Проте, за висновками суду, наведений заявником розрахунок пені є невірним, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня нараховуються починаючи з наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

За приписами ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У ст.254 вказаного нормативно-правового акту визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п.2.6 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Зміст укладеного між сторонами правочину не свідчить про наявність у сторін волі щодо погодження відмінного, ніж визначено ст.232 Господарського кодексу України, строку нарахування неустойки. При цьому, судом враховано, що нормою ст.252 Цивільного кодексу України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Проте, вказані вище приписи чинного законодавства та умови спірного правочину щодо строків приймання-передачі виконаних робіт та їх оплати, заявником при розрахунку неустойки враховано не було.

При цьому, посилання заявника на приписи ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, згідно якої боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства, суд до уваги не приймає, оскільки частиною 1 вказаної статті визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, оскільки умовами розділу 3 договору №12/17 від 27.06.2012р. визначено чіткий порядок та строки оплати робіт з урахуванням їх прийняття, порядок та терміни якого передбачено розділом 5 правочину, визначені заявником початкові дати періодів нарахування неустойки є невірними.

Здійснивши власний перерахунок, з огляду на умови договору, враховуючи позицію Пленуму Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги обмеження, визначені ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, судом встановлено, що обґрунтованим є стягнення з відповідача пені в розмірі 52 491,60 грн.

Одночасно, при визначенні суми пені, що підлягає стягненню за 4-6 етапами календарного плану, до позовних вимог за якими відповдічем заявлено про застосування строків позовної давності, судом також враховано, що право на нарахування виникло у заявника 06.08.2015р. (з урахуванням умов розділів 3, 5 договору), а отже, спеціальний строк позовної давності в 1 рік, передбачений ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, станом на 12.02.2016р. (дата звернення до суду з розглядуваним позовом) фактично не сплив.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення строків внесення плати за послуги у межах договору №12/17 від 27.06.2012р. позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 17 401,82 грн. та інфляційних втрат в розмірі 127 249,25 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку 3% річних судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» при визначенні суми 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача, було допущено ті ж самі помилки, що і при розрахунку пені, зокрема, щодо визначення початкових дат періодів нарахування з урахуванням строків оплати робіт, передбачених договором.

Після проведення власного перерахунку, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 14 928,76 грн.

Одночасно, у застосуванні індексації слід враховувати рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі №62-97р від 03.04.1997р. Верховного Суду України.

Відповідно до Листа №62-97р. від 03.04.1997р. Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Інформаційного листа №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. Вищого господарського суду України «Про практику застосування ВГСУ у розгляді справ окремих норм матеріального права» сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Вказані рекомендації щодо нарахування на суму заборгованості інфляційних втрат також викладено у Листі б/н від 01.07.2014р. Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві».

Після здійснення перерахунку, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 125 805,34 грн.

При визначенні судом розміру нарахувань, що передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, за порушення строків оплати робіт за 4-6 етапами календарного плану суд також дійшов висновку, що строк позовної давності з відповідними вимогами не пройшов.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За приписами ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що оплата судової експертизи була здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» в розмірі 15226 грн.

Враховуючи висновки суду щодо неприйняття висновку судової експертизи та стягнення з відповідача суми основного боргу в повному обсязі, витрати на проведення судової експертизи залишаються за відповідачем.

Судовий збір згідно приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Інвест» (04050, м.Київ, вул.Білоруська, буд.2, літ.А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «УКРРІЧТРАНСПРОЕКТ» (04071, м.Київ, вул.Електриків, буд.12, ) основний борг в сумі 549 000 грн., пеню в сумі 52491,60 грн., 3% річних в розмірі 14 928,76 грн., інфляційні втрати в розмірі 125805,34 грн. та судовий збір в сумі 11133,39 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

22.05.2017р.

Суддя О.М. Спичак