ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2017 р.Справа № 922/1089/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метацентр", м. Харків
до Aolifu Industrial (Shanghai) Co, LTD
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.б/н від 22.03.17);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Харківської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метацентр", м. Харків до Aolifu Industrial (Shanghai) Co, LTD про стягнення 6105,60 дол США.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2017 року порушено провадження у справі №922/1089/17 .

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом (Китаю) та відсутні докази наявності представництва відповідача на території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо в міжнародних договорах України згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно ст. 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Відповідно до ст. 123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 125 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних 1965 року до Центрального органу іноземної держави напряму.

Згідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

За таких обставин, про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку передбаченому Гаагзькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року).

Ухвалою господарського суду від 03.04.2017 року позивача було зобов'язано надати суду: докази правосуб'єктності відповідача (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) станом на момент розгляду справи; правове обґрунтування позовних вимог; докладний і обґрунтований розрахунок ціни позову; усі додаткові угоди, додатки та специфікації до спірного договору; докази повного/часткового виконання позивачем обовязків по спірному договору (усі накладні, акти-приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) тощо); докази часткового виконання відповідачем обовязків по спірному договору (виписки про рух коштів на поточному рахунку позивача, копії платіжних доручень відповідача, квитанцій, корінців прибуткових касових ордерів тощо); докази невиконання відповідачем обовязків по спірному договору (акти звірки, листи, відповіді на претензії тощо).

Зобов'язано позивача до 14.04.2017р. надати до суду 3 (три) примірники офіційного перекладу з української мови англійською - позовної заяви, ухвали господарського суду Харківської області від 03.04.2017р. про порушення провадження у справі №922/1089/17 та Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів (правильність яких посвідчити нотаріально). Направити до Центрального органу Китая доручення про надання правової допомоги, щодо вручення за кордоном необхідних документів відповідачу.

В судове засідання 18.05.2015р. представник позивача явку забезпечив, вимоги ухвали суду про порушення провадження не виконав.

У п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України у судах першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із внесеними змінами та доповненнями) роз'яснено, що згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК).

В п.4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України у судах першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із внесеними змінами та доповненнями) роз'яснено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, залишити позов без розгляду.

Позивачем не наведено жодних причин, які унеможливили виконання вимог ухвали суду та подання доказів.

Згідно п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали суду від 03.04.2017 року і неподання витребуваних судом документів, зокрема зазначених вище, які є необхідними для повного, всебічного вивчення усіх обставин спору, для належного повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду справи та прийняття об'єктивного рішення, що унеможливлює розгляд спору по суті, позов підлягає залишенню без розгляду.

Водночас суд зазначає, що після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку (ч.4 ст.81 ГПК України).

Згідно із положеннями ст. 81 ГПК України, ст. 7 Закону України Про судовий збір судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Метацентр", м. Харків залишити без розгляду .

Суддя ОСОБА_2