донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

15.05.2017 справа №905/3554/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5А представник за довіреністю №745 від 12.12.2016 р. не зявились не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від15.02.2017 р.
у справі№905/3554/16( Суддя Левшина Г.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро
до за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаУправління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут, Донецька область Управління Державної казначейської служби у м. Бахмут, Донецька область
простягнення 383 920,77 грн.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 р. Публічне акціонерне товариство Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут, про стягнення 383 920,77 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.02.2017р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби у м.Бахмут.(а.с.42)

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р по справі №905/3554/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут про стягнення 383920,77 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут , Донецька область на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро заборгованість в сумі 383 920 грн. 77 коп., судовий збір в сумі 5 758 грн. 81 коп.(а.с. 134-136)

Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут, Донецька область звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №04/590 від 25.02.2017р. на рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. у справі №905/3554/16, за змістом якої просить рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. (а.с.144-148)

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення господарського суду є незаконним та необґрунтованим, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права за висновками суду, які не відповідають фактичним обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що виконання умов договору, а саме п. 2.1 договору від 05.01.2015 р. №3 розрахунки з постачальником послуг проводяться за рахунок субвенцій передбачених державним бюджетом на відповідний рік, в межах обсягів, затверджених в місцевому бюджеті на зазначені цілі. При прийнятті Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 р.» видатки у вигляді субвенцій(це форма грошової допомоги місцевим бюджетам із державного, яка призначена для конкретно визначеної цілі/цілей) з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2017 р. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чернота Л.Ф., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.03.2017 р. було порушено апеляційне провадження з подальшим призначенням справи до розгляду на 15.05.17 на 14:45 год.

12.04.2017 р. представник позивача надіслав на адрес Донецького апеляційного господарського суду відзив, за змістом якого просить залишити рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. по справі №905/3554/16 без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Судова колегія розглянула вищевказаний відзив та долучила його до матеріалів справи.

Розпорядженням керівника апарату суду №760 від 12.05.2017р. по справі №905/3554/16 у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_6 через перебування у відпустці на дату слухання справи 15.05.2017 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/3554/16.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 12.05.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддів Марченко О.А., Зубченко І.В.

У судове засідання 15.05.2017 р. зявився представник позивача, вважав вимоги викладені в апеляційній скарзі безпідставними та необґрунтованими, отже, просив рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання 15.05.2017 р. не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представників відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, що не скористалися правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/3554/16.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 року відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Дніпро «постачальником» та Управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради(перейменоване в Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради згідно рішення Артемівської міської ради від 23.03.2016 р. №6/82-1443) - а.с. 32-33- «замовником» було укладено договір №3 щодо проведення розрахунків при наданні пільг, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобовязується надавати послуги за окремими договорами про надання телекомунікаційних послуг громадянам, що мають право на пільги відповідно до чинного законодавства, а замовник зобовязується здійснювати розрахунки з постачальником послуг на підставі отриманих від них щомісячних звітів щодо послуг, наданих отримувачам, які мають право на пільги, в межах наданих замовнику повноважень, як головному розпоряднику коштів, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету із внесеними до нього змінами, з врахуванням та додержанням вимог Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, Бюджетного кодексу України від 08.07.2010р. №2456-6 із внесеними до нього змінами.

Відповідно до п.2.1 договору розрахунки з постачальником послуг проводяться за рахунок субвенцій передбачених державним бюджетом на відповідний рік, в межах обсягів, затверджених в місцевому бюджеті на зазначені цілі.

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків з надання пільг та субсидій провадиться згідно з помісячним розписом асигнувань, але в межах фактичної кредиторської заборгованості на дату проведення розрахунків (п.2.2 договору).

Відповідно до розділу 3 договору позивач зобовязаний здійснювати облік громадян, які користуються пільгами; забезпечити надання послуг за окремими договорами про надання телекомунікаційних послуг громадянам, що мають право на пільги, згідно чинного законодавства з урахуванням умов даного договору; щомісяця до 25 числа готувати на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці згідно з формою 2-пільга та подавати замовнику; складати з замовником акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги до 5 числа наступного місяця.

В свою чергу, відповідач за змістом п.п.3.2.1-3.2.4 договору зобовязаний щомісяця до 25 числа приймати від позивача на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці згідно з формою 2-пільга; здійснювати розрахунки з позивачем щодо пільговиків, по яким не виявлено розбіжностей в інформаціях, та уповноважених власників/наймачів, яким призначено житлові субсидії; після проведення розрахунків з позивачем до 5 числа наступного місяця складати з позивачем акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги.

Розділом 6 сторони узгодили строк дії договору. Цей договір набирає чинності з 01.01.2015 р. і діє по 31.12.2015р.

Належним чином засвідчена копія договору підписана сторонами, скріплена печатками їх підприємств та наявна в матеріалах справи.

Позивач як оператор телекомунікаційних послуг на протязі 2015р. надавав послуги звязку на пільгових умовах громадянам м.Бахмут.

За період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. позивачем були понесені витрати із надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах на суму 425 418,57 грн., з яких 425 149,77 грн. (послуга користування телефоном) та 268,80 грн. (послуга встановлення телефону). Протягом 2015р. відповідачем перераховано позивачу грошові кошти в сумі 162 254,13 грн. При цьому, як вказує позивач, сумою оплати 162 254,13 грн., отриманою позивачем у березні 2015р., була погашена заборгованість за 2014р. в сумі 120 756,33 грн. та заборгованість за січень 2015р. у сумі 41 497,80 грн., внаслідок чого станом на 01.12.2016р. заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат із надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015р. складає: 383 651,97 грн. (послуга користування телефоном) та 268,80 грн. (послуга встановлення телефону).

З огляду на несплату відповідачем заборгованості по відшкодуванню витрат із надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015р.позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги (послуги зв'язку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг зв'язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги. У відповідності до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст.5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об'єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах).

Згідно із ст.22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Стаття 22 містить виключний перелік, хто може бути головними розпорядниками бюджетних коштів.

Головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу тощо.

За приписами ст. 86 та ст. 102 Бюджетного кодексу України вбачається, що до видатків місцевих бюджетів належать, в тому числі видатки на відшкодування вартості послуг зв'язку, наданих пільговим категоріям громадян, що проводяться за рахунок субвенцій з Державного бюджету України на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі Порядок № 256) встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання держаних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. (далі - головні розпорядники коштів).

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

Як встановлено, відповідач згідно п.1.5 Положення, виконує функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, розпорядника коштів відповідного рівня на здійснення заходів з виконання державних та регіональних програм соціального захисту населення за рахунок коштів бюджетів інших рівнів. Тобто, відповідач є розпорядником коштів місцевого бюджету, що веде персоніфікований облік отримувачів за видами пільг та здійснює розрахунки з постачальниками послуг.

Згідно п.4 Порядку перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Обсяг бюджетних асигнувань на пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку на 2015 рік за кодом класифікації видатків 090214 був встановлений Управлінню праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради у розмірі 614,9 тис. грн. (лімітна довідка про бюджетні асигнування та кредитування на 2015р., видана Фінансовим управлінням Артемівської міської ради) - а.с. 114.

Як було встановлено судом першої інстанції, згідно з наданими до матеріалів справи актами звіряння заборгованості відповідач погодив позивачеві до відшкодування 425 418,57 грн. (425 149,77 грн. послуга користування телефоном, 268,80 грн. послуга встановлення телефону) за послуги зв'язку пільговим категоріям громадян за 2015 рік. Проте компенсував останньому витрати за надані послуги лише частково, на суму 41 497,80 грн. Таким чином, з підтвердженням матеріалами справи, сума невідшкодованих позивачеві витрат за надані послуги зв'язку на пільговій основі за 2015 рік становить 383 920,77 грн.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вказувалось вище, згідно п.3.2.3 договору №3 від 05.01.2015р. встановлений обовязок відповідача здійснювати розрахунки з позивачем. При цьому, акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги складаються сторонами після проведення розрахунків до 05 числа наступного місяця.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що кінцевим строком виконання відповідачем своїх зобовязань з проведення розрахунків з позивачем за січень 2015р. є 03.02.2015р. (зокрема, акт звіряння розрахунків за січень 2015р. має бути складений не пізніше 04.02.2015р. та після проведення розрахунків). Те саме стосується й строків виконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем за договором №3 від 05.01.2015р. за наступними місяцями.

За таких підстав, суд першої інстанції законно та обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 383 920,77 грн.

Отже, судова колегія, не приймає до уваги доводи скаржника щодо відсутності його вини, оскільки діючим законодавством не передбачена можливість звільнення відповідача від виконання своїх договірних обовязків по вищенаведеному відшкодуванню через відсутність фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 р. та у справі "Бакалов проти України" від 30 листопада 2004р. вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності. Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2012 р. у справі № 11/446 зазначено, що на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р., - відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім того, ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із Законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державної казначейської служби України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Отже, відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не є підставою для звільнення апелянта (органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобов'язання зі сплати компенсації пільг, а посилання скаржника на те, що він не має бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на компенсацію пільг не звільнюють його від обов'язку сплатити цю компенсацію.

Зважаючи на зазначене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає заперечення скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 року у справі №905/3554/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. у справі №905/3554/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. у справі №905/3554/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано :6 прим.

1 позивачу

1 відповідачу

1 3-я особа

1 у ДАГС

1 у справу

1 ГСДО