ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.2017р. Справа № 905/406/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс 2008»

про стягнення 406 028,19 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 1699 від 27.10.2016р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Імпульс 2008» штрафні санкції за порушення строків поставки вугілля в розмірі 406 028,19 грн., з яких 40 366,19 грн. пеня, 365 662 грн. штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р. в частині своєчасного та в повному обсязі постачання вугілля, що відповідно до п.п. 7.2, 7.3 договору стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.02.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 905/406/17 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 23.03.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.03.2017р. у звязку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№04-21/990 від 22.03.2017р., а також незявленням сторін у судове засідання, невиконанням ними вимог суду щодо надання витребуваних доказів, розгляд справи відкладений на 11.04.2017р.

11.04.2017р. за вх.№10129/17 господарський суд одержав супровідний лист позивача разом з належним чином засвідченими копіями договору поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р. з додатком № 1 «Специфікація», листами від 26.09.2016р. №Нзт07/121, від 01.11.2016р. №Нзт-07/136 з доказами їх відправлення відповідачу та одержання останнім (описи вкладення, фіскальні чеки, рекомендовані повідомлення), акту приймання-передачі вугільної продукції від 25.10.2016р. № 18, залізничну накладну №51827939, витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо позивача.

11.04.2017р. за вх. №№ 04-21/1264, 04-21/1265 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, а також клопотання відповідно, згідно з якими відповідач просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разу їх задоволення - зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 99% з посиланням на те, що:

- по-перше, позивачем порушено строки оплати поставленої відповідачем вугільної продукції у жовтні 2016р.;

- по-друге, відповідач не мав можливості виконати умови договору щодо поставки вугілля у строк, оскільки залізницею не було надано рухомого складу під навантаження сортового вугілля (марки AM), вагони подавалися виключно для навантаження енергетичного вугілля (марки А, АШ) для забезпечення ТЕС України, про що свідчить лист начальника станції Софіно-Брідська Донецької залізниці № 28 від 24.02.2017р.;

- по-третє, неможливість належного виконання договірних відносин відповідачем в частині поставки вугілля зумовлено тим, що виробником товару за договором поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р. є ТОВ «Метгруп КМН», яке здійснює видобуток вугілля у Донецькому вугільному басейні, а саме, у м. Сніжне Донецької області на тимчасово непідконтрольній українській владі території, а також те, що рішенням Ради Національної безпеки та оборони України від 15.03.2017р. «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», введеним в дію Указом Президента України від 15.03.2017р. № 62/2017, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей;

- по-четверте, заявлені до стягнення суми пені та штрафу за неналежне виконання відповідачем зобовязання в частині строків поставки товару є надмірно великими, при цьому, позивачем не надано доказів, які б свідчили про погіршення його фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків;

- по-пяте, відповідач здійснює господарську діяльність в зоні проведення антитерористичної операції, має значну кредиторську та дебіторську заборгованість.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надані копії витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, статуту відповідача, акту приймання-передачі вугільної продукції № 18 від 25.10.2016р., договору на поставку вугільної продукції № 10/01-01 від 10.01.2016р., договору про надання послуг з організації перевезень №01/01-03 від 01.01.2016р., листа ТОВ «Імпульс 2008» № 23/02-01 від 23.02.2017р., листа начальника станції Софіно-Брідська №28 від 24.02.2017р., додаткової угоди № 1 від 30.12.2016р., специфікації №2 до договору № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р., платіжного доручення №4510 від 30.11.2016р., акту про надання гірничого відводу від 07.02.2011р. №1780, спеціального дозволу на користування надрами №5038 від 05.11.2009р., дозволів Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області № 0989.12.14 від 14.05.2012р., №0990.12.14 від 14.05.2012р., залізничних накладних №42392274 від 15.03.2017р., № 51827962 від 20.10.2016р., довідки ТОВ «Імпульс 2008» №21/04-04 від 21.04.2017р., витягу з кримінального провадження №0000059, довідки ТОВ «Імпульс 2008» №01/04-01 від 05.04.2017р., фінансового звіту субєкта малого підприємництва станом на 31.12.2016р., які надійшли на офіційну електронну господарського суду разом із супровідними листами за вх.№№04-21/1266, 04-21/1268 від 11.04.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.04.2017р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача за вх.№04-21/1210 від 07.04.2017р. строк розгляду спору по справі продовжений на 15 днів до 02.05.2017р., розгляд справи відкладений на 25.04.2017р. у звязку з незявленням відповідача у судове засідання, неповним виконанням сторонами вимог суду щодо надання витребуваних доказів, а також необхідністю витребування додаткових доказів.

12.04.2017р. за вх.№10213/17 господарський суд одержав аналогічне за змістом клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи, що і 07.04.2017р. за вх.№04-21/1210.

18.04.2017р. за вх.№№ 10819/17, 10820/17 господарський суд одержав аналогічні за змістом відзив на позов, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій разом з доданими до них документами, що і 11.04.2017р. за вх. №№ 04-21/1264, 04-21/1265, 04-21/1266, 04-21/1268.

24.04.2017р. за вх.№ 04-21/1374 від 24.04.2017р. на офіційну електронну адресу господарського суду від останнього надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій листів ТОВ «Метгруп КМН» №4 від 05.10.2016р., №5 від 04.11.2016р., №6 від 01.12.2016р. разом з листами-відповідями начальника станції Софіно-Брідська №329 від 06.10.2016р., №369 від 07.11.2016р., №392 від 03.12.2016р. та листів ТОВ «Імпульс-2008» №03/10-01 від 03.10.2016р., №17/10-01 від 17.10.2016р., №01/11-01 від 01.11.2016р., №15/11-01 від 15.11.2016р., №01/12-01 від 01.12.2016р., №15/12-01 від 15.12.2016р. разом з листами-відповідями начальника станції Софіно-Брідська № 328 від 05.10.2016р., №354 від 20.10.2016р., №362 від 03.11.2016р., №373 від 18.11.2016р., №396 від 05.12.2016р., №401 від 20.12.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні 25.04.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, заперечив проти клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, а також надав суду супровідний лист за вх.№12371/17 від 25.04.2017р. разом з рахунком на оплату №10 від 25.10.2016р. та актом звіряння.

Відповідач у судове засідання 25.04.2017р. не зявився, при цьому про час, дату та місце судового засідання останній повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується списком № 5069 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Харків-22 від 19.04.2017р., а тому враховуючи роз'яснення, що містяться у пп.3.9.1. п.3.9. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», а також той факт, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 25.04.2017р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

22.09.2016р. між Регіональною філією «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (позивач, замовник) та ТОВ «Імпульс-2008» (відповідач, постачальник) укладено договір поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ, за умовами п.1.1. якого постачальник зобовязався поставити та передати у власність замовнику певну продукцію відповідно до специфікації (додаток № 1), а замовник зобовязався прийняти та оплатити цей товар у порядку та на умовах цього договору.

Найменування товару: вугілля сортове марки АМ (13-25), виробник товару: ТОВ «Метгруп КМН», м. Маріуполь (п.п. 1.2-1.3 договору).

Ціна на товар за договором встановлюється в національній валюті України (гривнях) і вказується у Додатку №1 до цього договору. Ціна договору складає 2 200 000 грн., в т.ч. ПДВ 366 666,67 грн. (п.п. 2.1, 2.3 договору).

Умовами п.п. 3.1, 3.2 договору сторони погодили, що товар поставляється виключно на підставі письмової заявки (рознарядки) замовника в якій зазначається асортимент, кількість та термін постачання. Постачальник здійснює поставку товару партіями в асортименті, вказаному у додатку до цього договору, виключно при наявності письмової заявки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару, протягом 15 робочих днів з моменту отримання заявки будь-яким способом (листом, факсом, електронною поштою, тощо). Мінімальною партією поставки є один напіввагон.

Поставка товару за цим договором здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP до місця призначення, з урахуванням усіх транспортних витрат за рахунок постачальника відповідно до Міжнародних правил тлумачення «Інкотермс» (2010). Місце призначення: вугілля сортове марки АМ ст. Помічна РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», поштова адреса: 27030, Кіровоградська обл., м. Помічна, вул. Вокзальна, 24. Постачальник здійснює поставку товару з оформленням залізничних накладних (вагонних відправок) на кожний вагон окремо, або на партію товару (згідно «Правил приймання вантажу до перевезення», зареєстрованих в МЮУ за №861/5082 від 24.11.2000р. та «Правил перевезення вантажів, які змерзаються», зареєстрованих в МЮУ за №870/5091 від 24.11.2000р. (п.п. 3.3 - 3.4 договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі партії товару та видаткової накладної. Під партією товару розуміється товар, відвантажений за одним посвідченням про якість. Протягом 7 (семи) календарних днів з дати відвантаження товару постачальник надає замовнику наступні документи на товар: посвідчення якості, податкову накладну, рахунок-фактуру, акт приймання-передачі товару. Акти приймання-передачі товару підписуються замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту їх отримання від постачальника. (п.п. 3.7, 3.9-3.10 договору).

Відповідно до умов п. 5.1 договору розрахунки за кожну партію товару здійснюються замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових засобів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 15 (пятнадцяти) банківських днів після підписання акту приймання товару.

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обовязків за цим договором у відповідності з діючим законодавством. У разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки. За порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник зобовязаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції. (п.п 7.1-7.3 договору).

Договір набуває сили з моменту підписання і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання своїх зобовязань (п. 10.1 договору).

На виконання вказаного договору 22.09.2016р. сторони підписали специфікацію (Додаток № 1), згідно з якою погодили найменування товару: вугілля марки АМ (13-25), його характеристики: зольність на сухий стан палива не більше, ніж 16%; вологість на робочий стан палива не більше 7%, кількість: 1000 т, ціну 1т вугілля (з ПДВ): 2200 грн., загальну суму вугілля (з ПДВ): 2 200 000 грн. та термін поставки вугілля: до 31.12.2016р. При цьому зазначений додаток вступає в силу з початку дії договору і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання своїх зобовязань.

Також, 30.12.2016р. сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ, згідно з умовами якої сторони домовились продовжити строк дії договору та ввести в дію Специфікацію № 2 на суму 440 000 грн. Даною угодою сторони виклали, зокрема, п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 10.1 договору у наступній редакції: постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікаціях (Додаток №1, № 2), що додаються до договору про закупівлю і є його невідємними частинами. Постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі. (п.1.1). Ціна на товар за цим договором встановлюється в національній валюті України (гривнях) і вказується у Додатку №1, №2 до цього договору. (п.2.1). Ціна продукції, вказана у Додатку №1, №2 до цього договору, включає собівартість вугілля з урахуванням всіх податків та зборів, що передбачені чинним законодавством. (п.2.2). Сума договору складає 2 640 000 грн., в тому числі ПДВ 20% 440 000 грн. (п.2.3). Термін дії договору з моменту його підписання до 31.12.2016р. по специфікації № 1, з 01.01.2017р. по 31.03.2017р. по специфікації № 2.

У специфікації № 2 (Додаток № 2) сторони погодили найменування товару: вугілля марки АМ (13-25), його характеристики: зольність на сухий стан палива не більше 16%; вологість на робочий стан палива не більше 7%, кількість: 200 т, ціну 1т вугілля (з ПДВ): 2200 грн., загальну суму вугілля (з ПДВ): 440 000 грн. та термін поставки вугілля: до 31.03.2017р.

Так, на виконання умов договору позивачем (замовником) надіслані на адресу відповідача (постачальника) відповідні рознарядки щодо поставки вугілля в період жовтень-грудень 2016р., а саме, №НЗТ-07/121 від 26.09.2016р. щодо поставки вугілля камяного марки АМ (13-25) у кількості 200 т у жовтні 2016р. та №НЗТ-07 /136 від 01.11.2016р. щодо постачання вугілля камяного марки АМ (13-25) у кількості 300 т у листопаді 2016р., у кількості 400 т у грудні 2016р., які одержані відповідачем 12.10.2016р. та 24.11.2016р. відповідно, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач зобовязаний був здійснити поставку вугілля камяного марки АМ (13-25) за жовтень 2016р. у кількості 200 т в строк до 03.11.2016р., за листопад 2016р. у кількості 300 т та за грудень 2016р. у кількості 400 т в строк до 15.12.2016р.

Між тим, відповідач здійснив лише часткове постачання вугілля у жовтні 2016 року в обсязі 68,95 т, що підтверджується актом приймання-передачі вугільної продукції № 18 від 25.10.2016р. та залізничною накладною №51827939 від 20.10.2016р., в листопаді та грудні 2016 року постачання вугілля не здійснювалось.

Оплату за поставлене вугілля позивач здійснив 30.11.2016р. на суму 151 689,72 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №4510 від 30.11.2016р.

Враховуючи порушення відповідачем строків та обсягів постачання вугільної продукції, визначених умовами договору поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р. та специфікацією (Додаток № 1) від 22.09.2016р. до договору, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення штрафних санкцій.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 статті 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р., згідно з яким відповідач зобовязався протягом 15 робочих днів з моменту отримання заявки (рознарядки) позивача поставити та передати у власність позивачу вугілля камяне відповідно до специфікації, а позивач зобовязався прийняти та оплатити вугілля камяне протягом 15 банківських днів після підписання акту приймання товару.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, з вищевстановлених обставин справи випливає, що вугілля камяне, яке позивач замовив у відповідача на підставі відповідних рознарядок у жовтні-грудні 2016р. загальною кількістю 900 т, відповідачем поставлено лише частково у жовтні 2016р. в кількості 68,95 т, у звязку з чим кількість недопоставленого позивачу вугілля становить 831,05 грн., вартість якого складає 1 828 310 грн. (з ПДВ), виходячи при цьому з вартості 1 т вугілля камяного 2 200 грн. (з ПДВ), яка зазначена у специфікації (додаток № 1).

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про порушення відповідачем, встановленого договором строку постачання вугілля.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Згідно ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції можуть застосовуватися у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки.

У ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п.п. 7.2-7.3 договору визначено, що разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки. За порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник зобовязаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від суми непоставленої в строк продукції.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем за період з 28.10.2016р. по 31.12.2016р. та згідно з яким, сума пені становить 40 366,19 грн., господарським судом встановлено, що позивачем помилково визначені початкові дати прострочення відповідача, оскільки обовязок відповідача поставити вугілля може бути виконаний протягом 15 робочих днів, а не 15 календарних днів з моменту отримання відповідної заявки позивача.

З огляду на встановлені невідповідності господарським судом самостійно здійснений розрахунок пені із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування, згідно з яким сума пені становить:

-за період з 04.11.2016р. по 31.12.2016р. на суму недопоставленого вугілля у жовтні 2016р. 288 310 грн. - 12 792,77 грн.;

-за період з 16.12.2016р. по 31.12.2016р. на суму недопоставленого вугілля у листопаді 2016р. 660 000 грн. 8 078,69 грн.;

-за період з 16.12.2016р. по 31.12.2016р. на суму недопоставленого вугілля у грудні 2016р. 880 000 грн. 10 771,58 грн.

Загальний розмір пені становить 31 643,04 грн. (12 792,77 грн. + 8 078,69 грн. + 10 771,58 грн.).

Перевіривши розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, та згідно з яким 20% штрафу від суми непоставленої в строк продукції у жовтні-грудні 2016р. складає 365 662 грн. господарський суд встановив, що він є арифметично вірним.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.04.2017р. місцезнаходженням відповідача є Донецька обл., м. Маріуполь, а основним видом діяльності оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Як посилається відповідач, неможливість виконання договірних зобовязань за договором поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р. та порушення відповідачем строків постачання вугілля зумовлені непереборними обставинами, насамперед це стосується обмежень, які були введені на залізниці у період жовтень-грудень 2016р. щодо завантаження рядового вугілля, постачання якого, є предметом спірного договору, видобуток вугілля безпосередньо на території проведення антитерористичної операції та відсутність альтернативних джерел для постачання вугілля з контрольованої українською владою території, припинення на даний час переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Зазначені обставини знаходять своє підтвердження у представлених суду доказах.

Так, наявні в матеріалах справи листи ТОВ «Імпульс-2008» №03/10-01 від 03.10.2016р., №17/10-01 від 17.10.2016р., №01/11-01 від 01.11.2016р., №15/11-01 від 15.11.2016р., №01/12-01 від 01.12.2016р., №15/12-01 від 15.12.2016р. та ТОВ «Метгруп КМН» №4 від 05.10.2016р., №5 від 04.11.2016р., №6 від 01.12.2016р. свідчать, що відповідачем протягом жовтня-грудня 2016р. вчинялися активні дії спрямовані на виконання договірних відносин та відвантаження на адресу відповідача рядового вугілля.

Між тим, згідно відповідей начальника станції Софіно-Брідська №329 від 06.10.2016р., №369 від 07.11.2016р., №392 від 03.12.2016р., № 328 від 05.10.2016р., №354 від 20.10.2016р., №362 від 03.11.2016р., №373 від 18.11.2016р., №396 від 05.12.2016р., №401 від 20.12.2016р. у вказаний період вагони виділялися виключно для навантаження енергетичного вугілля (марки А, АШ) для забезпечення ТЕС України, через ПАТ «Центренерго».

Також, укладений між ТОВ «Імпульс-2008» та ТОВ «Метгруп КМН» (виробник товару за договором поставки вугілля № ОД/Т-16-725НЮ від 22.09.2016р.) договір на поставку вугільної продукції №10/01-01 від 10.01.2016р., дозвільна документація на проведення видобувальних робіт, довідка відповідача №21/04-04 від 21.04.2017р. свідчать, що єдиним постачальником вугільної продукції, яка реалізується ТОВ «Імпуль-2008» є ТОВ «Метгруп КМН», який здійснює видобуток вугілля у м. Сніжне Донецької області, тобто, на непідконтрольній українській владі території, що, в свою чергу, ускладнює виконання договірних відносин.

Крім того, постачання вугільної продукції із зони проведення антитерористичної операції неможливе і на даний час у звязку із введенням в дію Указом Президента України від 15.03.2017р. № 62/2017 рішення Ради Національної безпеки та оборони України від 15.03.2017р. «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», яким припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Відповідач посилається на те, що здійснення господарської діяльності в зоні проведення антитерористичної операції наклало свій відбиток також і фінансовому стані підприємства, що підтверджується документами фінансової звітності, а саме, Балансом станом на 31.12.2016р., Звітом про фінансові результати за 2016р., які свідчать про наявність значної дебіторської та кредиторської заборгованості.

Згідно довідки №01/04-01 від 05.04.2017р. станом на 01.04.2017р. дебіторська заборгованість ТОВ «Імпульс-2008» за поставлене вугілля складає 9 269 049,26 грн., з яких 7 838 862,56 грн. рахується за ДП «Донецька залізниця». За даним фактом ТОВ «Імпуль-2008» звернулось до правоохоронних органів та за результатами звернення щодо ДП «Донецька залізниця» внесено дані до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Отже, відповідач дійсно знаходиться у важкому фінансовому становищі, що посилене проведенням антитерористичної операції, зокрема, у м. Маріуполь, яке увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 02.12.2015р. № 1275-р.

У п.3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013р. зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Таким чином, враховуючи надмірно великий розмір заявлених до стягнення пені та штрафу, проведення антитерористичної операції в Донецькій області, відсутність доказів про завдання позивачу збитків порушенням відповідачем зобов'язання, господарський суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин, які є підставою для зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення пені та штрафу на 80%, а отже, і про часткове задоволення відповідного клопотання відповідача.

За таких обставин позовні вимоги задовольняються господарським судом частково в розмірі 79 461,01 грн. (пеня в розмірі 31 643,04 грн. + штраф в розмірі 365 662 грн.) - 80%).

При цьому посилання відповідача щодо здійснення оплати позивачем з порушенням строків, встановлених у договорі, є безпідставними, оскільки прострочення позивачем оплати не звільняє відповідача від обовязку здійснювати поставку вугільної продукції своєчасно та в повному обсязі.

Всі інші посилання відповідача, викладені у відзиві на позов не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та враховані господарським судом при зменшенні розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в розмірі 5 959,58 грн. (із урахуванням визначення судом часткової необґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, а також враховуючи покладення судового збору за позовними вимогами про стягнення пені та штрафу, розмір яких зменшено судом на підставі п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України, на відповідача в порядку ч.2 ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс 2008» (87525, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 186, оф. 46, , п/р 6473 в ТВБВ №10004/0289 в філії АТ «Ощадбанк» м. Краматорськ, МФО 335106)

на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд.19, , п/р 4247 в Філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Одеса, МФО 328845) 79 461 (сімдесят девять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 01 коп., судовий збір у розмірі 5 959 (пять тисяч девятсот пятдесят девять) грн. 58 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 03 травня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва