ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Справа № 915/294/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. №01/95 від 30.12.2016

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут,54003, м.Миколаїв, вул.Погранична, 159

До відповідача: Квартирно експлуатаційного відділу м.Миколаєва, 54056, м.Миколавї, пр.Миру,65а

про: стягнення 1 032 874,22 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами (клопотання про збільшення позовних вимог від 15.05.2017) про стягнення з Квартирно експлуатаційного відділу м.Миколаєва заборгованості в розмірі 1 081 536,11 грн. з якої: 972 599,97 грн. основна заборгованість, 74 675,04 грн. пеня, 8 000,90 грн. 3% річних, 26 260,20 грн. інфляційні збитки.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву погоджується з наявністю боргу за спожитий газ в сумі, що заявлена позивачем, при цьому вказує, що КЕВ м.Миколаїв дотримуючись норм чинного законодавства не міг сплатити заборгованість в розмірі 972 599,97 грн., оскільки згідно з положеннями ст. 48 Бюджетного кодексу України: розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зазначає, що КЕВ м. Миколаїв фінансується виключно за рахунок державного бюджету України, є розпорядником бюджетних коштів третього рівня, взяті КЕВ м. Миколаїв бюджетні зобовязання в обовязковому порядку підлягають реєстрації в органах державного казначейства, відповідно до порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.03.2012 №419/20732, на виконання вимог якого відповідачем було зареєстровано свої бюджетні зобовязання перед позивачем в розмірі, встановленому додатковою угодою №7 від 06.12.2017. У наданому відзиві відповідач просить суд зменшити розмір пені, оскільки природний газ закуповується КЕВ м.Миколаїв не для власник потреб, а для потреб військових частин, тобто для забезпечення потреб особового складу Збройних Сил України, а стягнення з КЕВ м.Миколаїв непомірно великого розміру штрафних санкцій призведе до недостатнього обсягу фінансування для забезпечення потреб військових частин в необхідних обсягах природного газу, що може призвести до зриву боєготовності особового складу Збройних Сил України.

Відповідач в судове засідання 18.05.2017 не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судовому засіданні 15.05.2017, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на «повідомленні про відкладення судового засідання» (а.с.43).

У відповідності до вимог ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 15.05.2017 оголошувалась перерва.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

02 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (далі постачальник) та Квартирно експлуатаційним відділом м.Миколаєва (далі споживач) було укладено договір №1141080TEJSB026 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (далі Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором (п.1.1 Договору).

У відповідності до п. 1.2 Договору, річний плановий обсяг постачання газу до 2600 тис. куб.м. Передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (п.1.5 Договору).

Згідно п.2.3 Договору, обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1 Договору) , що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур передбачених Кодексом ГРМ.

Згідно п.3.1 Договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем.

Відповідно до п. 3.2 Договору, ціна газу становить 6710,656 грн. за 1000 куб.м, крім того ПДВ 1342,132 грн., всього з ПДВ 8052,79 грн.

Пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що ціна, зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Так, 02 грудня 2016 року сторони уклали Додаткову угоду №5 до договору, згідно якої, у звязку із зміною ціни на газ в межах 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку та на підставі п.п.2 п.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони виклали п. 3.2 у наступній редакції: «п.3.2. Ціна газу становить 7353,833 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1470,767 грн., всього з ПДВ 8824,600 грн. Ціна вказана в додатковій угоди №5 діє з 01.12.2116».

У відповідності до п. 3.6 Договору, загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договором.

Згідно п. 4.1 Договору, розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.2 Договору, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

4.2.1. 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

4.2.3. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно п. 4.3 Договору, датою оплати є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 11.1 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Пунктом 11.2 Договору сторони погодили, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодної зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

30 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут та Квартирно експлуатаційний відділ м.Миколаєва уклали додаткову угоду №7 до договору про наступне: відповідно до ч. 5 ст. ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» сторони дійшли згоди про продовження на 2017 рік дії укладеного договору, на період достатній для проведення процедури закупівлі. Обсяг природного газу, який постачається споживачу на період проведення процедури закупівлі природного газу на 2017 рік та складає: січень 2017 року 346,737 тис.куб.м., що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році 3059818,65 грн.

Так, на виконання вимог Договору позивач у січні 2017 року, поставив а відповідач прийняв природний газ в обсязі 456,952 тис. куб.м. на загальну суму 4032418,62 грн., що підтверджується:

- актом прийому-передачі природного газу за січень 2017 року на суму

3 059 818,65 грн. (а.с. 18);

- актом прийому-передачі природного газу за січень 2017 року на суму

972 599,97 грн. (а.с. 19);

Відповідач вимоги Договору в частині розрахунку за отриманий газ на умовах встановлених Договором виконав частково сплативши позивачеві 3 059 818,65 грн., таким чином борг відповідача за отриманий у січні 2017 року, по Договору газ становить 972 599,97 грн. (4 032 418,62 грн. 3 059 818,65 грн.).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 972 599,97 грн. за поставлений природний газ є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 6.2.1 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Так, за неналежне виконання відповідачем зобовязання щодо оплати вартості поставленого позивачем природного газу позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 74 675,04 грн. за період з 10.02.2017 по 14.05.2017.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок пені за період з 10.02.2017 по 14.05.2017 та визначено що розмір пені становить 74 879,63 грн., але враховуючи принцип диспозитивності розгляду підлягає пеня у розмірі 74 675,04 грн. який заявлений позивачем в позовній заяві

Відповідач у наданому відзиві просить суд зменшити розмір пені. В обґрунтування посилається на статус відповідача як бюджетної установи, яка фінансується за рахунок держави, відсутність заподіяння збитків іншим учасникам

господарських відносин внаслідок порушення відповідачем зобовязання перед позивачем, тяжкий фінансовий стан в державі Україна і неповне фінансування бюджетних установ, в тому числі військових формувань.

Згідно ч. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, вказані норми права, господарський суд, здійснив оцінку поданих доказів, ступінь вини відповідача в простроченні виконання зобовязання за Договором, причини неналежного виконання зобов'язання, та оскільки розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій є досить великим від суми заборгованості, та в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем значних негативних наслідків внаслідок порушення відповідачем свого зобовязання з оплати заборгованості по Договору, то суд вважає за можливе зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача у позовній заяві суми пені (74 675,04 грн.) на 44 805,02 грн. (74 675,04 грн. Х 60%)

Отже, розмір пені який підлягає стягненню з відповідача становить 29 870,02 грн. (74 675,04 грн. 44 805,02 грн.)

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 38) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 8 000,90 грн. за період з 10.02.2017 по 14.05.2017.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок 3% річних за період з 10.02.2017 по 14.05.2017 та визначено що розмір 3% річних становить 8 022,82 грн., але враховуючи принцип диспозитивності стягненню підлягають 3% річних у розмірі 8 000,90 грн. який заявлений позивачем в позовній заяві

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 38) нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні в розмірі 26 260,20 грн. за період з березня 2017 року по квітень 2017 року, розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі провів оплату за поставлений природний газ, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 77, 82, 82-1, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Квартирно експлуатаційного відділу м.Миколаєва (54056,

м.Миколавї, пр.Миру, 65а, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (54003, м.Миколаїв, вул.Погранична, 159, п/р 5 в АБ Кліринговий дім, МФО 300647, ) 972 599,97 грн. основної заборгованості, 29 870,02 грн. пені, 8 000,90 грн. 3% річних, 26 260,20 грн. інфляційних збитків.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текс рішення складено 22.05.2017

Суддя Н.О. Семенчук