ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р.Справа № 922/1359/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз", м. Полтава
до ТОВ "Корона Альянс", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за дов. №10-659/д від 09.11.2016 р.,

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» - звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОНА АЛЬЯНС» - про зобовязання визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» у сумі 29927442,59 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОНА АЛЬЯНС». Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на ухилення ліквідаційної комісії від розгляду заяви про визнання грошових вимог кредитора та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу в розмірі 29927442,59 грн. заборгованості, що виникла в результаті невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договорами поставки нафтопродуктів №НП-0064 від 15.01.2016 р., №НП-0131 від 01.02.2016 р., №НП-0281 від 29.02.2016 р., №НП-0322 від 29.02.2016 р.

Ухвалою суду від 26.04.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 15.05.2017 р. об 11:15.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 11.05.2017 р. за вх. № 14928, на виконання вимог ухвали суду про порушення у справі надав витребувані судом документи:

- витяги з ЄДРПОУ на позивача та відповідача;

- копію договору №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не повязану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 р.;

- копію статуту ПАТ «Укрнафти»;

- копію положення про НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта»;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ «Укрнафта»;

- копії супровідних листів №09/04-205 від 15.01.2016 р., №09/04-491 від 29.02.2016 р. та ін.

Надані документи судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про порушення провадження у справі була надіслана відповідачу, але не була відповідачем отримана «через не запито», про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка УДППЗ «Укрпошта».

В абзаці 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» є учасником Договору №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не повязану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 р. (надалі Договір про спільну діяльність), що укладений з Компанією «Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) Лтд.».

За даним договором управляючим є підприємство (в особі його керівника), який здійснює керівництво Спільною діяльністю і ведення спільних справ учасників, відповідно до ст. 15 Договору про спільну діяльність. Згідно п. 3 Додатку №4 до вказаного договору, управляючим спільною діяльністю є ПАТ «Укрнафта» в особі відокремленого підрозділу (філії) Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (надалі - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта»).

Між ТОВ «КОРОНА АЛЬЯНС» (покупець) та НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (постачальник) відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не повязану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ» від 24.12.1997 р. було укладено наступні договори поставки нафтопродуктів: №НП-0064 від 15.01.2016 р., №НП-0131 від 01.02.2016 р., №НП-0281 від 29.02.2016 р., №НП-0322 від 29.02.2016 р. (надалі Договори поставки нафтопродуктів).

Відповідно до п. 1.1 укладених договорів постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору.

Номенклатура, кількість, ціна товару визначаються сторонами у додаткових угодах до кожного договору, які є невідємними частинами договорів (п. 1.2 Договорів поставки нафтопродуктів).

Строк дії договорів було встановлено в п. 11.1 та становив період з моменту підписання договору сторонами і до 31.12.2016 року, а що стосується взаєморозрахунків до їх повного завершення.

За умовами п. 2.1.1 постачальник зобовязався передати покупцю нафтопродукти згідно розділу 1 умов Договорів за умови оформлення відповідних актів прийому-передачі або інших документів, які є невідємною частиною відповідних Договорів.

Відповідно до п. 4.1 поставка товару здійснюється на підставі підписаної сторонами додаткової угоди до відповідного договору протягом місяця з дати її підписання.

На виконання умов укладених Договорів поставки нафтопродуктів сторонами було укладено відповідні додаткові угоди:

- додаткова угода №1 від 15.01.2016 р. до договору №НП-0064 від 15.01.2016 р.,

- додаткова угода №1 від 01.02.2016 р. до договору №НП-0131 від 01.02.2016 р.,

- додаткова угода №1 від 29.02.2016 р. до договору №НП-0281 від 29.02.2016 р.,

- додаткова угода №1 від 29.02.2016 р. до договору №НП-0322 від 29.02.2016 р.

Товар поставляється покупцю партіями, в кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до відповідного договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів (ІНКОТЕРМС-2010).

Згідно п. 4.5 сторони укладають акти прийому-передачі товару або інші документи, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару.

Постачальником було виконано зобовязання з поставки нафтопродуктів, про що сторонами було складено та підписано наступні акти приймання-передачі нафтопродуктів:

- від 15.01.2016 р. акт №1 до договору №НП-0064 від 15.01.2016 р. на суму 9966000,00 грн. з ПДВ,

- від 29.02.2016 р. акт №1 до договору №НП-0131 від 01.02.2016 р. на суму 5062297,67 грн. з ПДВ,

- від 29.02.2016 р. акт №1 до договору №НП-0281 від 29.02.2016 р. на суму 6898744,92 грн. з ПДВ,

- від 29.02.2016 р. акт №1 до договору №НП-0322 від 29.02.2016 р. на суму 8000400,00 грн. з ПДВ.

Покупець зобовязався здійснити оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника до 31 грудня 2016 року. Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку, або на інших умовах, передбачених діючим законодавством України (п. 5.1, 5.2 укладених договорів).

Однак, відповідачем не було виконано обовязок з проведення оплати за поставлені нафтопродукти, в результаті чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 29927442,59 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Дослідивши укладені договори поставки нафтопродуктів, додаткові угоди та підписані обома сторонами акти приймання-передачі нафтопродуктів, поставлених на виконання умов укладених договорів, враховуючи ненадання відповідачем доказів на підтвердження належного виконання обовязків з проведення оплати за поставлений товар суд приходить до висновку про наявність заборгованості у ТОВ «КОРОНА АЛЬЯНС» перед позивачем у загальному розмірі 29927442,59 грн.

Пунктом 11.6 укладених договорів сторони встановили обовязок повідомляти одна одну у разі прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію або банкрутство однієї із сторін в строк не пізніше 3-х календарних днів з моменту прийняття такого рішення.

В позовній заяві позивач вказує, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань йому стало відомо про внесення 28.12.2016 р. запису про перебування ТОВ «КОРОНА АЛЬЯНС» в стані припинення та про строк заявлення кредиторами своїх вимог 28.02.2017 р.

В порядку ст. 105 ЦК України позивач 21.02.2017 р. направив відповідачу заяву за №08-805 (а.с. 31-33) про визнання грошових вимог кредитора та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу.

Заяву було направлено на поштову адресу голови ліквідаційної комісії/ліквідатора ОСОБА_2 (вручено 25.02.2017 р., а.с. 37), на юридичну адресу відповідача (повернено за закінченням терміну зберігання, а.с. 35) та на адресу відповідача, вказану у договорах (вручено 03.03.2017 р., а.с. 38).

Позивач вказує, що відповідачем не було надано відповіді про результати розгляду заяви, тому позивач звернувся до господарського суду з вимогою до відповідача про визнання грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» у розмірі 29927442,59 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОНА АЛЬЯНС».

Згідно приписів ст. 105 ЦК України, з моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Відповідно ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Ліквідаційна комісія відповідача, під час процедури припинення, відповідно до вимог цивільного законодавства, мала розглянути заяву позивача про визнання грошових вимог кредитора, виявити наявність боргу перед позивачем та внести зазначений борг до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, про що повідомити позивача.

Доказів розгляду заяви позивача, вмотивованої відмови ліквідаційної комісії чи підтвердження здійснення погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГПК України сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Як встановлено ст. ст. 4-3, 33 ГПК України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1600,00 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 22, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРОНА АЛЬЯНС» в особі ліквідаційної комісії (61018, Харківська обл., місто Харків, вул. Олексія Деревянко, будинок 18, ) визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (36020, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, ) у розмірі 29927442,59 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «КОРОНА АЛЬЯНС».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОНА АЛЬЯНС» в особі ліквідаційної комісії (61018, Харківська обл., місто Харків, вул. Олексія Деревянко, будинок 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (36020, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, ) 1600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_3