ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.2017 Справа № 904/3997/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Центральний парк культури та відпочинку", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 38442грн.57коп.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, дов. №150517 від 10.05.2017р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна" звернулось до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Центральний парк культури та відпочинку" з позовом про стягнення суми основного боргу в розмірі 30000грн., пені в розмірі 4212грн.08коп., суми інфляційної складової в розмірі 2585грн.36коп. та 3% річних в розмірі 1645грн.13коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання поворотної (строкової) безвідсоткової позики №140116-ФП від 14.01.2016року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 18.04.2017р. та 24.05.2017р.

15.05.2017р. позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 30000грн., пеню в розмірі 5589грн.60коп., суму інфляційної складової в розмірі 3100грн.00коп. та 3% річних в розмірі 596грн.03коп.

Дослідивши обставини, викладені в заяві позивача, перевіривши повноваження особи, яка її підписала та встановивши, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна" про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв її до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, предметом розгляду у справі є стягнення з Комунального підприємства "Дніпродзержинський парк культури та відпочинку" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна" суми основного боргу в розмірі 30000грн., пені в розмірі 5589грн.60коп., суми інфляційної складової в розмірі 3100грн.00коп. та 3% річних в розмірі 596грн.03коп.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017р., 18.04.2017р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. 27 29).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою підприємства звязку "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 24.05.2017р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 24.05.2017р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

14.01.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна" (далі позикодавець) та Комунальним підприємством "Дніпродзержинський парк культури та відпочинку" (далі позичальник) підписаний договір про надання поворотної (строкової) безвідсоткової позики №140116-ФП (далі договір).

Відповідно до рішення Кам'янської міської ради №475-10/VII від 30.09.2016р. найменування Комунального підприємства "Дніпродзержинський парк культури та відпочинку" було змінено на Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Центральний парк культури та відпочинку".

Відповідно до пункту 1.1 договору позикодавець надає позичальнику поворотну (строкову) безвідсоткову позику в розмірі 80000грн. на строк до 01.10.2016р., а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей на зазначених у цьому договорі умовах.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору позикодавець зобовязується в строк до 30.01.2016р. надати позичальникові на строк та у розмірах, визначених у договорі, поворотну (строкову) безвідсоткову позику шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника.

Пунктом 2.3.2 договору передбачено, що позичальник зобовязаний в строк до 01.10.2016р. повернути позикодавцеві на його поточний рахунок поворотну (строкову) безвідсоткову позику.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 80000грн., що підтверджується платіжним дорученням №64 від 26.01.2016р.

З огляду на положення пунктів 1.1 та 2.3.2 договору, відповідач був зобовязаний повністю повернути позивачу поворотну (строкову) безвідсоткову позику в розмірі 80000грн., в строк до 01.10.2016р.

Відповідач належним чином своїх зобовязань з повернення грошових коштів не виконав, перерахувавши позивачу грошові кошти на загальну суму 50000грн. Відповідач здійснював оплати в наступному порядку: 31.05.2016р. 10000грн.; 01.06.2016р. 10000грн.; 30.06.2016р. 10000грн.; 04.09.2016р. 10000грн.; 07.11.2016р. 10000грн.

Таким чином на теперішній час залишається несплаченою сума поворотної (строкової) безвідсоткової позики в розмірі 30000грн.

З огляду на положення пунктів 1.1 та 2.3.2 договору, строк виконання Комунальним підприємством Кам'янської міської ради "Центральний парк культури та відпочинку" зобовязань з повернення суми поворотної (строкової) безвідсоткової позики в розмірі 30000грн. є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 30000грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач на підставі пункту 3.1 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 03.10.2016р. по 30.04.2017р. в розмірі 5589грн.60коп.

Положеннями пункту 3.1 договору визначено, що у випадку невиконання п.п. 2.3.2, 2.3.3, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день затримки.

Положеннями частини шостої статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

За результатом зробленого судом розрахунку, судом встановлено, що позивачем не було враховано положень шостої статті 232 Господарського кодексу України, а також того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає пеня за період з 03.10.2016р. по 03.04.2017р. в розмірі 4528грн.25коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 1061грн.35коп. слід відмовити.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 3100грн.00коп. за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. та 3% річних в розмірі 596грн.03коп. за період з 03.10.2016р. по 30.04.2017р.

За результатом перевірки розрахунку суми інфляційної складової судом встановлено, що позивач невірно здійснив розрахунок.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

З огляду на наведене, період за який підлягає стягненню сума інфляційної складової становить листопад 2016р. березень 2017р.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 2031грн.74коп. за період з листопада 2016р. по березень 2017р. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 1068грн.26коп. слід відмовити.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення суми 3% річних, нарахованих за період з 03.10.2016р. по 30.04.2017р. в розмірі 542грн.61коп. У задоволенні вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 53грн.42коп. слід відмовити. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна" до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Центральний парк культури та відпочинку" про стягнення суми основного боргу в розмірі 30000грн., пені в розмірі 5589грн.60коп., суми інфляційної складової в розмірі 3100грн.00коп. та 3% річних в розмірі 596грн.03коп. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Центральний парк культури та відпочинку" (ідентифікаційний код: 02028072; місцезнаходження: 51931, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Курська, буд. 35) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНГ Україна" (ідентифікаційний код: 38593347; місцезнаходження: 51938, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Матросова, буд. 19) суму основного боргу в розмірі 30000грн., пеню в розмірі 4528грн.25коп., суму інфляційної складової в розмірі 2031грн.74коп., суму 3% річних в розмірі 542грн.64коп. та суму судового збору в розмірі 1512грн.13коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 24.05.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 29.05.2017р.

Суддя ОСОБА_2