ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. Справа № 909/410/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., секретар судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Калуської місцевої прокуратури

вул. Шкільна, 22/1, смт. Рожнятів, Івано-Франківська область, 77600

в інтересах держави в особі фонду охорони навколишнього

природного середовища Перегінської селищної ради

вул. Сагайдачного, 26, смт. Перегінське, Рожнятівський район,

Івано-Франківська область, 77662

до відповідача: Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство"

вул. Сагайдачного, 142, смт. Перегінське,

Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77662

про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в сумі 132 066,32 грн.

За участю:

від прокурора: Чугунова В. М. - прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області, (службове посвідчення № 032583 від 20.03.2015 р.);

від позивача: ОСОБА_1 - спеціаліст-юрисконсульт Перегінської селищної ради, (довіреність № 463/02-18 від 22.05.2017 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - юрисконсульт, (довіреність № 21 від 13.01.2017 р.).

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Заступником керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фонду охорони навколишнього природного середовища Перегінської селищної ради до Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в сумі 132 066,32 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 23.05.2017 р.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обгрунтування позову зазначено, що Актом від 14.11.2016 р. складеного з метою перевірки дотримання, вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів на території Перегінського лісництва зафіксовано факт правопорушення вчинене Державним підприємством "Осмолодське лісове господарство", виявлено незаконну рубку 19 дерев різних порід, різних діаметрів, у кварталі № 10, виділ 7 Перегінського лісництва Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" та розраховано розмір шкоди, яку необхідно відшкодувати до фонду охорони навколишнього природного середовища Перегінської селищної ради. За вироком суду обвинуваченого ОСОБА_3 (майстра лісу) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 4250,00 грн, вирок суду набрав законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги заявлені прокурором підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у позові відмовити. В обгрунутвання заперечень зазначено, що відповідно до ст. 105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні дерев. Самовільну рубку 19 дерев вказаних в акті перевірки вчинив не працівник лісгоспу ОСОБА_4, а невстановлені особи, тому відповідальність за ці дії не може бути покладена на Державне підприємство "Осмолодське лісове господарство". Відшкодувати шкоду повинні ті, хто безпосередньо вчинив незаконну порубку лісу, а майстер лісу ОСОБА_4 поніс кримінальну відповідальність за незабезпечення належної охорони лісу. Отже положення ст. 1172 Цивільного кодексу України про те, що юридична особа відповідає за шкоду, заподіяну працівником при виконані ним своїх службових обов'язків не може застосовуватися до Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство".

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області проведена позапланова перевірка щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Перегінського лісництва Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство".

Факт правопорушення вчинене Державним підприємством "Осмолодське лісове господарство" зафіксовано Актом від 14.11.2016 р. складеного з метою перевірки дотримання, вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів на території Перегінського лісництва, що є складовою загальної площі лісового фонду, що знаходиться у підпорядкуванні Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство", виявлено незаконну рубку 19 дерев різних порід, різних діаметрів, у кварталі № 10, виділ 7 Перегінського лісництва Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" та розраховано розмір шкоди.

Згідно до розрахунку, що проведений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 р. "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу" розмір шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки дерев становить 132 066,35 грн.

Наказом Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" № 125/к від 03.08.2007 р. ОСОБА_5 - лісника Перегінського лісництва за його згодою переведено майстром лісу обходу № 1 Перегінського лісництва.

Відповідно до посадової інструкції майстра лісу Перегінського лісництва, затвердженої директором Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" ОСОБА_5, зокрема здійснює охорону лісів, проводить державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу, що перебуває у користуванні лісгоспу, затримує у встановленому порядку осіб, винних у лісопорушеннях, складає протоколи при виявленні порушень лісового законодавства. Майстер лісу несе повну матеріальну відповідальність за збереження лісопродукції та інших матеріальних цінностей.

З метою забезпечення схоронності матеріальних цінностей, що належать Державному підприємству "Осмолодське лісове господарство" 04.01.2010 р. з майстром лісу ОСОБА_5 укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 96.

Вироком Рожнятівського районного суду від 10.03.2017 р. встановлено, що внаслідок неналежного виконання своїх службових обов'язків майстром лісу Перегінського лісництва ОСОБА_5 щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, неумисного порушення ним посадової інструкції, п. 4 ч. 1 ст. 93 Лісового кодексу України, п. 4 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009 р., на території ввіреного йому під охорону обходу № 1 Перегінського лісництва Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" невстановленими під час досудового розслідування особами в порушення ст. 105 Лісового кодексу України в період часу з весни 2016 року по 11.11.2016 р. у кварталі 10 виділ 7 безперешкодно вчинено незаконну рубку 19 дерев різних порід, загальним об'ємом 28,03 м.куб., чим спричинено істотну шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 132 066,32 грн.

Вироком Рожнятівського районного суду від 10.03.2017 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн із позбавленням права обіймати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в органах державної лісової охорони строком два роки. Вирок суду набрав законної сили.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими виходячи з наступного.

Пунктом 1.3. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008р., вказаний нормативно-правовий акт поширюється, зокрема, на державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції, суб'єктів господарювання (юридичних та фізичних осіб). Відповідно до пункту 1.4. даного Порядку передбачено, що акт перевірки - це документ, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства та його дотримання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями; зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки (п. 4.19. Порядку).

Представниками відповідача згаданий акт підписано, зауважень в акті не зазначено, а тому акт є належним доказом, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення природоохоронного законодавства.

Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 16 та ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 19 та ч. ч. 1, 5 ст. 86, ст. 90 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього кодексу. Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 р. "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів" підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов'язані, зокрема забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Системний аналіз змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 19, п. 5 ст. 64, ч. ч. 1, 5 ст. 86, п. 5 ч. 2 ст. 105 та ст. 107 Лісового кодексу України свідчить про те, що відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

В статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

Факт незаконної порубки дерев, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено складеним за наслідками перевірки Актом 14.11.2016 р., який є чинним станом на час вирішення спору.

Оскільки при вирішенні даного спору слід виходити з презумпції вини правопорушника, то саме відповідач повинен довести, що шкоду завдано не з його вини, або ж у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди. Відповідач не подав доказів відсутності вини у вчиненні правопорушення - незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій йому території.

За вироком Рожнятівського районного суду від 10.03.2017 р. майстра лісу ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.

За змістом ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Судом встановлено, що відповідач не здійснив належну охорону лісів від незаконної рубки лісу, що є підставою для стягнення з нього збитків, завданої навколишньому природному середовищу.

Суд не бере до уваги доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони спростовуються наведеними нормами законодавства України.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно судового збору суд зазначає наступне.

За змістом положень частини1 пункту 6 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

У зв'язку із задоволенням позову та враховуючи, що прокурор звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Оскільки відповідач не звільнений від сплати судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1, 16, 17, 19, 64, 86, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 35, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фонду охорони навколишнього природного середовища Перегінської селищної ради до Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в сумі 132 066,32 грн задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" (вул. Сагайдачного, 142, смт. Перегінське, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77662; ) 132 066,32 грн (сто тридцять дві тисячі шістдесят шість гривень 32 копійки) шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, шляхом її перерахування до фонду охорони навколишнього природного середовища Перегніської селищної ради р/р 0388 отримувач: УК у Рожнітвському районі, Перегінська селищна рада, код платежу 24062100, код отримувача 37795324, МФО 863014.

Стягнути з Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство" (вул. Сагайдачного, 142, смт. Перегінське, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77662; ) в доход Державного бюджету України 1980,99 грн (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят гривень 99 копійок) - судового збору.

Судовий збір зарахувати в доход Державного бюджету України за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Накази видати після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2017 р.

Суддя М. А. Шіляк