ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р. Справа № 5023/3165/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

ВДВС не зявився;

позивач ОСОБА_1;

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1484Х/1-35) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017 року у справі на скаргу ДК Газ України НАК Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства Харківські теплові мережі, м. Харків

про стягнення 143378386,19 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017 року по справі №5023/3165/12 (суддя Светлічний Ю.В.) у задоволенні скарги ДК Газ України НАК Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовлено.

Позивач із вказаною ухвалою не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, скаргу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Харківські теплові мережі» зазначило, що вважає вимоги апелянта безпідставними, хибними і такими, що не відповідають вимогам законодавства. На підставі чого просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, ухвалу суду без змін.

У судове засідання Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не зявився, через канцелярію суду надіслав заяву з проханням здійснювати розгляд скарги за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи колегія суддів зазначає, що частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За висновками суду апеляційної інстанції, у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.09.2012 року у справі, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 19.12.2012 року, позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Харківські теплові мережі» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» основний борг за постачання газу в розмірі 127595296,03 грн, пеню в розмірі 1341815,61 грн, інфляційні витрати в розмірі 1465201,33 грн, 3% річних в сумі 4664539,11 грн та судовий збір в розмірі 64380 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 8311534,11 відмовлено.

На примусове виконання рішення видано наказ від 15.11.2012 року.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з приписами статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження №35692631 щодо виконання наказу у справі №5023/3165/12 від 15.11.2012 року про стягнення з КП «Харківські теплові мережі» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» знаходилось на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, за адресою: м. Київ, вул. Артема, 73.

В органі державної виконавчої служби, визначеній стягувачем у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - перебуває зведене виконавче провадження щодо стягнення з боржника КП «Харківські теплові мережі» грошових коштів по 13 наказах господарського суду Харківської області, але виконавче провадження з виконання рішення господарського суду Харківської області від 13.09.2012 року по справі №5023/3165/12 на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не перебуває.

У відповідності до пункту 8 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року за №04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо

здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі наведеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що у задоволенні скарги ДК Газ України НАК Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області слід відмовити.

У звязку з чим, колегія суддів зазначає, що підстав для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017 року у справі та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 26 квітня 2017 року по справі №5023/3165/12 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 26.05.2017 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Слободін М.М.