ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.05.2017 р. Справа № 914/531/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги: Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс", м. Сколе Львівської області,
на дії:відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення арешту на усі рахунки, які належать боржнику; скасування постанови про арешт коштів боржника у ВП №51679869 від 02.09.2016р.; зобовязання зняти арешт з рахунку,
у справі№914/531/16
стягувач:Фірми "ДСЛ Вуд ОУ", м. Еспо, Фінляндська Республіка,
боржник:Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс", м. Сколе Львівської області,
Орган виконання судового рішення:Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м. Львів (надалі ДВС),
за позовом: Фірми "ДСЛ Вуд ОУ", м. Еспо, Фінляндська Республіка,
до відповідача:Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс", м. Сколе Львівської області,
про: стягнення 648.992,38 грн.
Представники:

стягувача:не зявився,
боржника:ОСОБА_1 представник,
Органу виконання судового рішення: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді господарського суду Львівської області перебуває скарга (вх. №4402/16 від 13.09.2016р.) Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП"Галсільліс" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення арешту на усі рахунки, які належать боржнику; скасування постанови про арешт коштів боржника у ВП №51679869 від 02.09.2016р.; зобовязання зняти арешт з рахунку, у справі №914/531/16 за позовом Фірми "ДСЛ Вуд ОУ" до Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" про стягнення 648.992,38грн.

Вимоги за скаргою заявник обґрунтовує тим, що державним виконавцем незаконно винесено постанову від 02.09.2016 р. у виконавчому провадженні №51679869 з виконання наказу від 10.05.2016 р. №914/531/16, якою накладено арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках в банківських установах. З цих рахунків, АТ "Ощадбанк" обслуговує рахунок боржника з виплати заробітної плати та перерахунку податку з доходів фізичних осіб, єдиного соціального внеску. Тому була заблокована виплата заробітної плати працівникам підприємства. Вказані дії вчинено ДВС у супереч вимогам закону.

Хід розгляду скарги відображено к попередніх ухвалах суду.

За розпорядженням Керівника апарату Господарського суду Львівської області від 21.04.2017 р. №333, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.04.2017 р., передано для розгляду судді Петрашку М.М.

В судове засідання представник скаржника (боржника) зявився, вимоги за скаргою пітримав.

В судове засідання представник стягувача не зявився, причин неприбуття не повідомив, вимог попередніх ухвал суду не виконав.

В судове засідання представник ДВС не зявився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, проти скари не заперечив.

Вислухавши представника боржника присутнього у судовому засіданні, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.04.2016р. позовні вимоги Фірми ДСЛ Вуд ОУ задоволено повністю та стягнуто з Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП Галсільліс на його користь 648992,38грн. коштів попередньої оплати та 9734,89грн. судового збору. Вказане рішення набрало законної сили 06.05.2016р., відтак, 10.05.2016р. на його примусове виконання судом видано відповідний наказ, який предявлено стягувачем до виконання. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2017р. у справі № 914/531/16 апеляційну скаргу Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП Галсільліс залишено без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 20.04.2016р. по вказаній справі без змін.

Постановою державного виконавця від 02.09.2016 р. ВП №51679869 накладено арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" в банківських установах: МФО 325796 АТ "Ощадбанк", МФО 351005 АТ "УкрСиббанк, МФО 325321 ПАТ КБ "ПриватБанк".

Із довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" від 08.09.2016 р. №451 вбачається, що Сколівський ДЛГП "Галсільліс" перераховує заробітну плату своїм працівникам на карткові рахунки відкриті в банку згідно з зарплатного проекту. Прибутковий податок з доходів фізичних осіб та єдиний соціальний внесок із зарплати перераховується також через відділення Ощадбанку.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 19.09.2016р. у ВП №51679869, виконавчий документ, а саме зазначений вище наказ, повернуто господарському суду Львівської області, оскільки ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.2016р. по справі №914/531/16 поновлено боржнику строк на подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження. У пункті 2 вказаної постанови вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, скасування арешту коштів боржника.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.03.2017 р. надано Сколівському дочірньому лісогосподарському підприємству ЛГП "Галсільліс" розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №914/531/16 зі сплати заборгованості в розмірі 648992,38грн. коштів попередньої оплати та 9734,89грн. судового збору на 4 (чотири) місяці шляхом стягнення 164681,81грн. щомісячно з 01.03.2017р. та стягнення 164681,84грн. в червні 2017 року.

При винесенні ухвали суд керувався таким.

За приписами частини першої статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини першої, пункту шість частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. (ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Положеннями частини першої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 43 Конституції України гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Нормами статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що кожен громадянин має право на заробітну плату, яка повинна виплачуватися регулярно у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим трудовим колективом органом.

Положеннями частини 5 статті 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Суд наголошує, що виплата працівникам заробітної плати є пріоритетною перед погашенням заборгованості перед іншими кредиторами, натомість винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів, що перебувають в касі боржника та надходять до неї виключають та водночас унеможливлюють своєчасну виплату заробітної плати, що призвело до порушення конституційних прав громадян працівників Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс".

Згідно з підпунктом першим пункту 9.13. постанови Пленуму ВГС України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що дана скарга в частині визнання незаконними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення арешту на кошти боржника на рахунку у АТ "Ощадбанк", який призначений для виплати заробітної плати (підтверджується довідкою ПАТ "Державний ощадний банк України" від 08.09.2016 р. №451) є обґрунтованою.

В частині вимог за скаргою про скасування постанови ДВС від 02.09.2016 р. ВП №51679869 щодо накладення арешту на розрахунковий рахунок у АТ "Ощадбанк" та зобовязання зняти арешт вказаного рахунку, суд вважає вимоги безпідставними з урахуванням наступного.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 19.09.2016р. у ВП №51679869, виконавчий документ, а саме зазначений вище наказ, повернуто господарському суду Львівської області. У пункті 2 вказаної постанови вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, скасування арешту коштів боржника. Таким чином, відсутній предмет за вимогами про скасування постанови про арешт коштів від 02.09.2016 р. та зняття відповідного арешту, оскільки державний виконавець у постанові від 19.09.2016 р. сам вчинив дії щодо зняття арешту з усіх рахунків боржника. Інших доказів про порушення державним виконавцем прав та інтересів сторін виконавчого провадження суду не надано. З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні скарги в цій частині.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.03.2017 р. надано Сколівському дочірньому лісогосподарському підприємству ЛГП "Галсільліс" розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №914/531/16 зі сплати заборгованості в розмірі 648992,38 грн. коштів попередньої оплати та 9734,89грн. судового збору на 4 (чотири) місяці шляхом стягнення 164681,81грн. щомісячно з 01.03.2017р. та стягнення 164681,84грн. в червні 2017 року.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Cкаргу Сколівського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" (вх. №4402/16 від 13.09.2016 року) задовльнити частково.

2. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку у АТ "Ощадбанк" та призначені для виплати заробітної плати.

3. В задоволенні решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Суддя Петрашко М.М.