ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 920/865/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пушай В.І.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 06.01-27/16 від 07.11.2016)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 04.11.2014)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вх. №978 С/3) на рішення Господарського суду Сумської області від 28.02.2017 у справі № 920/865/16

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКС-Прес", м. Суми

про розірвання договору оренди

ВСТАНОВИЛА:

06.09.2016 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся до Господарського суду Сумської області із позовом, в якому просив достроково розірвати договір оренди нерухомого майна УМКВ-0882 від 09.11.2015 та виселити відповідача з нежитлового приміщення площею 88,9 кв.м., що розміщено у будинку № 9 по вул. Супруна у мсті ОСОБА_3, з поверненням приміщення належному власнику позивачу.

Заявою від 13.12.2016 позивач змінив свої позовні вимоги і просив суд достроково розірвати договір оренди нерухомого майна УМКВ-0882 від 09.11.2015 та виселити відповідача з нежитлового приміщення площею 88,9 кв.м., що розміщено у будинку № 9 по вул. Супруна у місті Суми.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 28.02.2017 по справі №920/865/16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Левченко П.І., суддя Соп"яненко О.Ю., суддя Костенко Л.А.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, неповно зясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в звязку з чим просить рішення Господарського суду Сумської області від 28.02.2017 у справі № 920/865/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11 квітня 2017 р. о 12:30 год.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 розгляд справи відкладено на 16.05.2017 о 12:15 год., у звязку із неявкою представника відповідача та необхідністю надання ТОВ "ІКС-Прес" письмових пояснень по апеляційній скарзі позивача.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим статтею 96 Господарського процесуального кодексу України, а саме не надав суду апеляційної інстанції та скаржникові відзив на апеляційну скаргу, що в силу положень зазначеної статті не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 та пункту 7 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У постанові мають бути зазначені: обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши у судовому засіданні 16.05.2017 уповноважених представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вх. №978 С) на рішення Господарського суду Сумської області від 28.02.2017 у справі № 920/865/16 задоволенню не підлягає, з огляду на нижченаведене.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2014 Першим заступником Голови Держкомтелерадіо України ОСОБА_4 Товариству з обмеженою відповідальністю "ІКС-Прес" видане Свідоцтво про внесення субєкта видавничої справи до державного реєстру видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції серії ДК № 4729; вид діяльності видавнича діяльність, розповсюдження видавничої продукції.

09.11.2015 між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди нерухомого комунального майна № УМКВ-0882, за яким орендодавець передав орендареві нежитлові приміщення загальною площею 88,9 кв.м., розташовані на першому поверсі будинку № 9 по вул. Супруна у м. Суми, для проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні. Строк дії договору два роки одинадцять місяців з 09.11.2015 по 09.10.2018 (том 1 аркуші справи 11-16).

Рішенням Сумської міської ради від 04.05.2016 № 735-МР Управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізовано шляхом приєднання його до новоствореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з 05.05.2016, а згідно пункту 1.7 Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Департамент (позивач) є правонаступником Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (орендодавця за договором оренди № УМКВ-0882 від 09.11.2015) по усіх майнових та немайнових правах та обовязках.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (стаття 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковий до виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами першою та пятою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. При цьому, згідно положень статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У пункті 4.1. Договору сторони передбачили, що орендна плата розраховується на підставі чинної Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста ОСОБА_3 та пропорції її розподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є додатком № 4 до цього Договору.

Згідно пунктів 4.3. та 4.4. Договору орендна плата щомісячно перераховується відповідачем в термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним (з урахуванням ПДВ), та спрямовується відповідачем на рахунок міського бюджету.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону. Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Із наданих сторонами до матеріалів справи документальних доказів вбачається, що відповідач своєчасно сплачує орендні платежі за Договором оренди, і заборгованість із орендних платежів у відповідача перед позивачем відсутня (акт звірки розрахунків № 113100/УМКВ-0882/1 від 31.01.2017 року станом на 31.01.2017 наявний у справі). Заборгованість з орендної плати станом на 12.12.2016 року в сумі 2762,25 грн. існувала тимчасово і була сплачена відповідачем 15.12.2016 року, що підтверджується наданою відповідачем до матеріалів справи квитанцією від 15.12.2016 про сплату орендної плати в сумі 2577,22 грн.

Договором або законом може бути встановлений обов'язок наймача укласти договір страхування речі, що передана у найм (частина друга статті 771 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать про те, що орендарем належним чином виконується пункт 6.2.4. Договору щодо страхування обєкту договору оренди, оскільки 17.02.2017 укладено Договір добровільного страхування майна з ПрАТ "СК "Уніка" щодо орендованого приміщення.

За умовами укладеного між сторонами Договору, окрім своєчасного внесення орендної плати, страхування орендованого приміщення, тощо, орендар зобов'язаний:

- використовувати обєкт оренди тільки за цільовим призначенням у відповідності до пункту 1.1 договору, тобто для проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні (пункт 6.2.1. Договору);

- привести обєкт оренди в належний стан, який відповідатиме протипожежним та санітарним вимогам, в термін 30 днів, постійно підтримувати його. Відповідність стану обєкта оренди протипожежним та санітарним вимогам повинна бути узгоджена з відповідними службами міста. Проводити поточний ремонт обєкта оренди за власні кошти. За рахунок власних коштів забезпечувати збереження обєкта оренди, запобігати його пошкодженню, псуванню, тримати обєкт оренди в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки. Підтримувати обєкт оренди в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду , з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки (пункт 6.2.2. Договору);

- здійснювати витрати, повязані з утриманням обєкта оренди. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти окремі угоди на тепло-, електро-, газо-, водопостачання, водовідведення, вивіз сміття та експлуатаційні витрати з відповідними обслуговуючими підприємствами або укласти з балансоутримувачем обєкта оренди договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання обєкта оренди та надання відповідних комунальних послуг (пункт 6.2.3. Договору);

- здійснювати за власний рахунок капітальний ремонт обєкта оренди. Ця умова не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень обєкта оренди і не тягне за собою зобовязання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі, якщо орендар подає заяву на погодження орендодавцем здійснення невідємних поліпшень обєкта оренди, він зобовязаний надати експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невідємних поліпшень (пункт 6.2.10 Договору);

- узгодити цільове призначення використання обєкта оренди з органами пожежної безпеки, за необхідністю з санітарно-епідеміологічною службою міста та отримати відповідний дозвіл на початок роботи (пункт 6.2.19. Договору);

- нести відповідальність за виконання своїх обовязків, передбачених цим Договором (пункт 6.2.20. Договору).

- забезпечити випуск та (чи) розповсюдження книжкової продукції державною мовою в обсязі не менше 50 відсотків та кожні півроку надавати орендодавцю відомості про випуск та/або розповсюдження книжкової продукції державною мовою в обсязі не менше як 50 відсотків (пункти 6.2.23. та 6.2.24. Договору).

Згідно пункту 7.1.1. Договору позивач має право у будь-який час здійснювати перевірку виконання відповідачем умов цього Договору, контролювати відповідність цільового призначення, напрями та ефективність використання обєкта оренди.

За умовами пункту 7.1.2. Договору позивач має право вимагати від орендаря дострокового розірвання цього Договору та відшкодування збитків якщо:

а) орендар без дозволу орендодавця передав обєкт оренди або його частину в користування іншій особі;

б) орендар не привів обєкт оренди в належний стан у встановлений цим Договором термін;

в) обєкт оренди не використовується орендарем протягом трьох місяців з моменту прийняття обєкту оренди за актом приймання-передачі

г) орендар не виконує або повністю не виконує грошове зобовязання протягом трьох місяців підряд;

д) у разі невиконання орендарем інших зобовязань за Договором.

В силу приписів статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" виконання зобовязання є істотною умовою договору оренди.

Позивачем була проведена перевірка виконання умов договору оренди № УМКВ-0882 від 11.09.2015, про що головними спеціалістами позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складено акт перевірки виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 16.05.2016 (том 1 аркуші справи 17-19), на який, як на доказ невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором, що є підставою позовних вимог про розірвання договору та виселення відповідача з орендованого приміщення, посилається позивач у своїй позовній заяві.

В акті перевірки від 16.05.2016 представники позивача дійшли висновку про вчинені відповідачем (орендарем) порушення (невиконання) пунктів 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3 (частково), 6.2.10, 6.2.19, 6.2.20 (частково), 6.2.23, 6.2.24 Договору оренди № УМКВ-0882 від 09.11.2015.

Позивач вважає даний акт перевірки належним доказом невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань, що є підставою для розірвання Договору в судовому порядку, згідно пункту 7.1.2. Договору, статей 526, 651, 782 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України «Про оренду державного і комунального майна».

Відповідно до статті 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається зі змісту частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, чинним законодавством України під істотним розуміється таке порушення стороною умов договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, сторона, яка ставить питання про дострокове розірвання договору, має довести істотне порушення договору другою стороною.

У відповідності до положень статті 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

З врахуванням вимог статті 795 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про розірвання Договору оренди № УМКВ-0882 від 09.11.2015 та виселення відповідача зі спірного орендованого приміщення площею 88,9 кв.м., що розміщено у будинку № 9 по вул. Супруна у місті Суми.

Приймаючи рішення господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого позову, оскільки позивач не довів тих обставин, на які він посилається у позові, тобто не довів у встановленому порядку належними та допустимими доказами те, що відповідач істотно порушив умови 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3, 6.2.10, 6.2.19, 6.2.20, 6.2.23, 6.2.24 Договору оренди № УМКВ-0882 від 09.11.2015.

За всіма фактичними обставинами спору суд першої інстанції визначився, що підстави для розірвання Договору оренди № УМКВ-0882 від 09.11.2015 та відповідно для виселення відповідача з орендованого ним приміщення в судовому порядку відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується із даними висновками місцевого господарського суду, оскільки за наявних у матеріалах справи доказів, в даному випадку відсутні порушення, за наявності яких умовами укладеного Договору та з урахування вимог Закону, передбачено правові наслідки у вигляді розірвання договору.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи, позивачем не доведено у встановленому законом порядку наявність суттєвих порушень з боку відповідача умов укладеного між ними Договору, у зв'язку з чим, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційної інстанції також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про розірвання Договору та виселення відповідача з орендованого приміщення, враховуючи наступне.

В підтвердження доводів щодо порушення відповідачем умов Договору позивачем надано ОСОБА_4 перевірки виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 16.05.2016, який складено та підписано з боку Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради головними спеціалістами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у присутності директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКС-Прес" ОСОБА_3

ОСОБА_7 позивач засвідчив, що фактично на час перевірки орендоване приміщення орендарем за цільовим призначенням «для проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні» не використовується; обєкт оренди не приведено в належний стан, який відповідає протипожежним та санітарним нормам; відповідність обєкта оренди протипожежним та санітарним вимогам не узгоджена з відповідними службами міста (інформацію до Департаменту не надано; документи щодо здійснення охорони обєкта оренди до Департаменту не надані; не надано копії угод на тепло-, електро-, водпостачання та водовідведення з відповідними обслуговуючими підприємствами; ремонтні роботи на момент перевірки не проводяться; експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невідємних поліпшень орендарем Департаменту не надано; не представлено документів на підтвердження узгодження цільового призначення обєкта оренди; в даному приміщенні не розповсюджується книжкова продукція державною мовою.

Однак відповідач категорично заперечує обставини, що зафіксовані позивачем в ОСОБА_7 перевірки виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 16.05.2016, оскільки:

- умови пунктів 6.2.2., 6.2.10., 6.2.19. Договору не містять строків виконання визначених у ньому зобовязань;

- ОСОБА_7 перевірки складено та підписано виключно представниками позивача, що підтверджується відповідними підписами працівників Департаменту, тобто в односторонньому порядку;

- часткове невиконання умов Договору не відповідає дійсності та не підтверджене належними та допустимими доказами;

Також відповідач зазначив, що позивач при укладенні Договору розраховував отримувати орендну плату, яку відповідач належним чином сплачує.

Відповідно до вимог статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв як належний доказ використання відповідачем орендованого майна не за цільовим призначенням та з істотним порушенням умов Договору, наданий позивачем ОСОБА_8 перевірки виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 16.05.2016, оскільки зазначений ОСОБА_7 підписаний з боку тільки однієї сторони, а саме з боку представників Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, тобто особи, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, отже, зобов'язаною довести у встановленому порядку шляхом подання належних доказів, факт такого порушення з боку іншої особи, яка, в даному випадку, наявність такого порушення заперечує.

Разом з цим, складений 12.12.2016 представниками позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_9 під час розгляду даної справи судом односторонній ОСОБА_7 перевірки виконання умов договору оренди нежитлового приміщення біля зачиненого орендованого приміщення та без присутності представника відповідача також визнаний судом першої інстанції неналежним та недопустимим доказом наявності будь-яких інших підстав для розірвання договору оренди, окрім тих, що зазначені у позовній заяві.

Більш того, зафіксовані в новому ОСОБА_7 перевірки від 12.12.2016 порушення обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що не можуть бути підставами для дострокового розірвання Договору оренди, за яким орендар фактично сплачує орендну плату, здійснив страхування обєкту оренди, вчиняє дії щодо приведення обєкту оренди в належний стан, не допускає погіршення стану обєкта оренди, укладає договори на утримання обєкту оренди та прилеглої території, на розроблення проектів реконструкції, водопостачання та водовідведення, вживає заходи щодо підключення до електромережі обєкту оренди тощо.

Позивачем не доведено як суду першої, так і апеляційної інстанції в порядку статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України той факт, що відповідач використовував або використовує орендоване приміщення не за цільовим призначенням. Тим більш, що під використанням орендованого майна не за цільовим призначенням, мається на увазі те, що це майно використовується орендарем з іншою метою ніж та, що встановлена Договором, тобто не для проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні.

Отже твердження позивача про те, що відповідач порушує своє зобовязання щодо використання обєкту оренди за цільовим призначенням не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач не використовує обєкт оренди за іншим, ніж передбачено пунктом 1.1. Договору, призначенням.

Крім того, матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем комплексу дій з метою приведення орендованого приміщення у придатний для використання за цільовим призначенням стан.

Так, 10.12.2015 відповідачем був укладений договір № 27/2 підряду на виготовлення проектної документації з ТОВ "Архітектурний центр", за яким орендар спірного приміщення доручив виконавцю виготовлення проектної документації "Реконструкція нежитлового приміщення під салон-виставку "Українська книга" за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 9" (том 1 аркуші справи 70-73). Відповідач надав суду першої інстанції частину виготовленої ТОВ «Архітектурний центр» проектної документації, яка долучена до матеріалів справи.

Крім того, у 2016 році на замовлення відповідача ТОВ "БК "Баннерстор Україна" виготовлено паспорт опорядження фасаду з елементом рекламно-інформаційного оформлення по вул. Супруна, 9 в м. Суми (том 1 аркуші справи 76-77).

В обґрунтування своїх вимог позивач послався також на порушення відповідачем пункту 6.2.2. Договору, а саме, що орендар в термін 30 днів не привів в належний стан обєкт оренди, який би відповідав протипожежним і санітарним вимогам; не узгодив відповідність стану обєкта оренди протипожежним та санітарним вимогам з відповідними службами міста із наданням відповідної інформації до Департаменту; не надав до Департаменту документів щодо здійснення охорони обєкта оренди.

Але ці твердження спростовуються наступними фактами та обставинами, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Як обґрунтовано зазначив відповідач та вірно встановив суд першої інстанції пункт 6.2.2. Договору не містить строку його виконання.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Визначивши у пункті 6.2.2. Договору термін в 30 днів, в який зобовязання з приведення в належний стан обєкта оренди, який би відповідав протипожежним і санітарним вимогам, а також узгодження відповідності стану обєкта оренди протипожежним та санітарним вимогам з відповідними службами міста із наданням відповідної інформації до Департаменту, здійснення охорони обєкта оренди, мало бути виконаним відповідачем, сторони не зазначили від якої дати чи від якої події має обчислюватися цей термін.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що цей строк повинен обчислюватись з дати підписання Договору є безпідставними, оскільки обовязок орендаря відносно узгодження з відповідачем та службами міста відповідності стану обєкта оренди протипожежним та санітарним вимогам, як і усі інші обовязки орендаря, викладені у пункті 6.2.2 Договору оренди, не мають ніяких строків (термінів) їх виконання.

Доказів псування орендованих приміщень чи знаходження їх у стані гіршому, ніж на момент передачі їх в оренду (з врахуванням нормального фізичного зносу) позивач не представив.

Виходячи з наведеного є вірним висновок місцевого господарського суду про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем зобовязання, визначеного пунктом 6.2.2. Договору.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно частини першої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

На підставі сукупності поданих до матеріалів справи доказів, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що пункт 6.2.3. Договору дійсно виконано відповідачем лише частково, але останнім вчиняються дії щодо повного виконання своїх зобовязань. Затримка в укладенні окремих угод спричинена обєктивними обставинами, які свідчать про таке.

Як стверджує відповідач і ці твердження підтверджуються наданими до матеріалів справи належними та допустимими доказами, приміщення площею 88,9 кв.м. у будинку № 9 по вул. Супруна в м. Суми раніше займала Сумська дирекцію УДППЗ «Укрпошта», а відповідач до укладення спірного договору орендував два нежитлових приміщення поряд (сусідні двері) площею 83,9 кв.м. та площею 21,1 кв.м.

У серпні 2015 року між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради, Сумською дирекцією УДППЗ "Укрпошта" та відповідачем було досягнуто домовленості щодо переселення поштового відділення Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в приміщення, які займав відповідач, а останнього в приміщення, що раніше займало поштове відділення.

На виконання згаданих домовленостей 28.08.2015 року відповідач повернув з оренди приміщення площею 83,9 кв.м. та 21,1 кв.м. у будинку № 9 вул. Супруна в м. Суми, що підтверджується відповідними актами прийняття-передачі нерухомого майна від 28.08.2015 року, які долучені до матеріалів справи, а 09.11.2015 року відповідачем було укладено з Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради договір оренди № УМКВ-0882 і у той же день 09.11.2015 року сторонами договору складено акт приймання-передачі нерухомого майна (додаток № 3 до договору оренди № УМКВ-0882).

Проте, як виявилося пізніше, під час переїзду з приміщення площею 88,9 кв.м. Сумська дирекція УДППЗ "Укрпошта" перенесла засоби електричного вводу до цього приміщення, тобто приміщення було передано відповідачеві з прихованими недоліками, що зумовили труднощі з укладенням договорів на електро-, водопостачання, оскільки необхідне проведення робіт по отриманню технічних умов на підключення, розробці проектної документації тощо, що потребує значного часу та значного обсягу грошових коштів.

Передача орендодавцем орендареві (відповідачеві) приміщення за договором оренди № УМКВ-0882 в неналежному стані, який не відповідає протипожежним та санітарним вимогам, та у стані, потребуючому поточного ремонту, з неопорядженим фасадом та за відсутності благоустрою прилеглої території підтверджується змістом договору оренди, зокрема його пунктів 6.2.2. та 6.2.7.

Втім, наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачем вживаються заходи щодо приєднання приміщення до електричних та водопровідних і каналізаційних мереж, що підтверджується зокрема:

- листуванням з ПАТ "Сумиобленерго" та ТОВ КК "Домком-Суми" (том 1 аркуші справи 64-66),

- листуванням з КП "Міськводоканал" Сумської міської ради та актами приймання-передавання засобів вимірювальної техніки (лічильників холодної води),

- Договором № 245 від 01.04.2016 між відповідачем та КП "Міськводоканал" Сумської міської ради на розробку технічних умов на водопостачання та водовідведення, рахунком на оплату та квитанцією на оплату технічних умов на водопостачання та водовідведення;

- Договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № ЮО-37/31, який укладено між відповідачем та ТОВ "А-МУССОН" 09.11.2015;

- Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 00-10/100, що укладений між відповідачем та ТОВ КК "Домком-Суми" 10.05.2016.

Посилання позивача на те, що станом на момент перевірки (16.05.2016) відповідач не виконує пункт 6.2.10. Договору (відсутній експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невідємних поліпшень орендарем; ремонтні роботи на обєкті оренди не проводяться) також є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надано дозвіл на проведення ремонтних робіт від 30.11.2015 № 08.01-18/5094. Більш того, строк надання орендарем експертного висновку на проектно-кошторисну документацію на здійснення невідємних поліпшень умовами Договору сторонами не передбачений, як і не передбачений ані строк початку, ані строк закінчення капітального ремонту, який має відповідач здійснювати за власний рахунок.

Також судом першої інстанції вмотивовано відхилені доводи позивача про те, що відповідачем не виконуються умови пункту 6.2.19. Договору оренди, згідно якого орендар зобовязаний узгодити цільове призначення використання обєкта оренди з органами пожежної безпеки, за необхідністю з санітарно-епідеміологічною службою міста та отримати відповідний дозвіл на початок роботи, оскільки строк виконання цього зобовязання у пункті 6.2.19. Договору оренди сторонами також не встановлений.

Аргументи позивача про часткове виконання відповідачем умов пункту 6.2.20. Договору щодо зобовязання орендаря нести відповідальність за виконання своїх договірних обовязків, з посиланням на невиконання пунктів 6.2.1., 6.2.2. та часткове невиконання пунктів 6.2.3., 6.2.19. Договору оренди, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції. В даному випадку позивачем жодним чином не доведено, що невиконання чи часткове невиконання згаданих пунктів впливає на висновок щодо часткового невиконання пункту 6.2.20. Договору оренди.

Позивачем не доведено жодним чином неефективне та збиткове використання комунального майна, що передане відповідачеві в оренду за Договором під проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні.

Позивач стверджує, що відповідач не виконує пункти 6.2.23. та 6.2.24. Договору оренди щодо розповсюдження в орендованому приміщенні книжкової продукції державною мовою в обсязі не менше 50 відсотків та надання кожних півроку орендодавцю відповідних відомостей.

Однак вказані твердження є необґрунтованими, оскільки пункти 6.2.23 та 6.2.24 договору оренди не зобовязують орендаря здійснювати випуск та/або розповсюдження книжкової продукції державною мовою саме у орендованому за цим договором приміщенні. Судом першої інстанції надано належну правову оцінку тому факту, що цільове призначення переданого орендодавцем орендареві нерухомого майна, згідно пункту 1.1 договору оренди, «для проведення виставок образотворчої та книжкової продукції, виробленої в Україні», а проведення виставок не означає випуск та/або розповсюдження книжкової продукції у орендованому приміщенні. Місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено і з цим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що випуск та/або розповсюдження книжкової продукції відповідач може здійснювати поза межами орендованого приміщення, яке призначено лише для проведення виставок виробленої в Україні образотворчої та книжкової продукції і для цього відповідачем вчинено комплекс відповідних дій.

Протилежного позивачем не доведено, а судом апеляційної інстанції під час здійснення апеляційного розгляду справи не встановлено.

Аналіз встановлених по справі обставин свідчить про те, що позивачем під час розгляду справи як у суді першої, так і апеляційної інстанції, не доведено у встановленому законом порядку наявність суттєвих та істотних порушень з боку відповідача умов укладеного між ними Договору, у зв'язку з чим, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційної інстанції також дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача про розірвання спірного Договору оренди та виселення відповідача з орендованого приміщення, у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Сумської області від 28.02.2017 у справі № 920/865/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 110 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 28.02.2017 у справі № 920/865/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Пушай В.І.