ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа № 909/176/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Мокрій А.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астра Фінанс" (правонаступник у зобовязанні Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк") б/н від 27.02.2017р. (вх. № 01-05/1179/17 від 14.03.2017р.)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 р.

у справі № 909/176/15 (суддя Шіляк М.А.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Івано-Франківський арматурний завод", м. Івано-Франківськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "МУСТАНГ-8", м. Київ

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "ЕНЕРГОМАШІНВЕСТ", м. Київ

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "С.В.Т.А.", м. Київ

про визнання недійсною Додаткової угоди № 31 від 30.04.2013 р.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність у матеріалах справи);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (в режимі відеоконференції, довіреність у матеріалах справи);

від третьої особи-1: не з`явився (належно повідомлений);

від третьої особи-2: ОСОБА_4 представник (в режимі відеоконференції, довіреність у матеріалах справи);

від третьої особи-3: ОСОБА_5 представник (в режимі відеоконференції, довіреність у матеріалах справи).

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось.

На клопотання учасників судового процесу судові засідання проводились в режимі відеоконференції. Причини відкладення розгляду справи викладені у відповідних ухвалах суду, що знаходяться в матеріалах справи.

12.05.17 р. суд апеляційної інстанції здійснив процесуальне наступництво у зобов язанні за Генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.06 р. та додатковими угодами і додатками до нього на підставі договору відступлення права вимоги, укладеному між АТ Брокбізнесбанк та ТОВ ФК Астра Фінанс.

Третя особа-1 у судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується наявними у матеріалах справи списком згрупованих рекомендованих відправлень від 15.05.2017р.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 р. у справі №909/176/15 (суддя Шіляк М.А.) позов задоволено. Визнано недійсною Додаткову угоду №31 від 30.04.2013 р., укладену між ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" та АТ "Брокбізнесбанк". Стягнуто з АТ "Брокбізнесбанк" на користь ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" 1 218,00 грн судового збору.

Судове рішення у справі мотивоване ст.ст. 1, 4, 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12, 91, 92, 97, 161, 203, ч. 2 ст. 207, 209, 215, 237, 241, 627 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ст. 6, ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу України (надалі ГК України) та зроблено висновок, що Додаткову угоду № 31 від 30.04.2013 р. укладено між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" на підставі рішення Загальних зборів акціонерів, оформлених протоколом № 1 від 18.04.2013 р., а постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 р. у справі № 909/415/15 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЕНЕРГОМАШІНВЕСТ" задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено у повному обсязі та визнано недійсним Рішення Загальних зборів акціонерів, оформлених протоколом № 1 від 18.04.2013р. Суд дійшов висновку, що Генеральний директор, укладаючи спірну угоду перевищив свої повноваження, надані йому чинним на той час законодавством України та Статутом, та уклав оскаржувану угоду не маючи на те відповідних повноважень. Спірна угода, зокрема, не відповідає принципам розумності та справедливості, укладена особою, яка не мала на те відповідних повноважень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом зазначено, що за спірною Угодою обидві сторони мають відповідні обов'язки, а за приписами ч. 1 ст. 15 ГПК України (що є спеціальною нормою щодо визначення підсудності справ у спорах про визнання договорів недійсними), позивач має право вибору щодо звернення з позовом як за місцезнаходженням кредитора за спірною угодою, так і за своїм місцезнаходженням.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астра Фінанс" (правонаступник у зобовязанні Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк") не погоджується з ухваленим рішенням суду і вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи. Зазначає, зокрема, що судом першої інстанції порушено правила територіальної підсудності, оскільки оспорюваний Генеральний договір кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006р. був укладений за участі відособленого підрозділу Івано-Франківською філією Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", а постановою правління Національного банку України від 10.06.2014р. №339 відкдикано банківську ліцензію та розпочато ліквідаційну процедуру Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк". Зазначає, що з метою оптимізації витрат банку було ліквідовані територіальні (регіональні) підрозділи банку, а тому згідно ч. 1 ст. 15 ГПК України справа повинна розглядатись за місцезнаходженням банку в Господарському суді м. Києва. Стверджує, що позивачем було подано клопотання про зміну предмету позову з тексту якого зрозуміло, що позивач під час розгляду справи по суті змінив предмет та підставу позову, а судом першої інстанції, прийнявши до розгляду заяву, порушено норми ч. 4 ст. 22 ГПК України. Зазначає, що визнання судом недійсним рішення загальних зборів акціонерного товариства, на підставі яких керівником цього товариства було укладено договір застави(іпотеки), не може бути підставою для визнання недійсним відповідного договору, оскільки не усуває факту законності дій керівника щодо виконання рішення загальних зборів. Стверджу, що апелянт при укладенні додаткової угоди діяв добросовісно та розумно. Апелянт просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 р. у справі №909/176/15 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

ПрАТ "С.В.Т.А.", ПрАТ "ЕНЕРГОМАШІНВЕСТ" у відзивах на апеляційну скаргу стверджують, зокрема, що судом першої інстанції порушено правила територіальної підсудності. Просять рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 р. у справі №909/176/15 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що діяв добросовісно та розумно і просить апеляційну скаргу задоволити.

ТОВ "МУСТАНГ-8" не скористався своїм правом та не надав відзиву на апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивами на неї, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши зібрані докази по справі, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення. При цьому апеляційний суд встановив наступні обставини та керувався такими мотивами.

12.05.2006 р. між Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" (далі - Банк), в особі директора Івано-Франківської філії АБ "Брокбізнесбанк" на підставі довіреності від 26.09.05 р. та ВАТ "Івано-Франківський арматурний завод" (далі - Позичальник) укладено Генеральний договір кредитної лінії № 2298 (далі - Договір) (а.с. 13-16, т. 1).

30.04.2013 р. у зв'язку з реструктуризацією заборгованості між сторонами укладено Додаткову угоду № 31 до Генерального договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 р., яким вказаний договір викладено в новій редакції. Додаткова угода є невідємною частиною Генеральний договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 р. (а.с. 17-26, т.1).

Відповідно до п. 1.5 Угоди, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: реструктуризація заборгованості по Генеральному договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 р., Генеральному кредитному договору № 3516 від 05.06.2007 р. укладеному з Позичальником та Генеральному кредитному договору № 4107 від 20.03.2008 р. укладеного з ПрАТ "Інтеко".

13.02.2015р. ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання недійсним Генерального договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 р. (в тому числі всі договори про зміну редакції, доповнення, додаткові угоди тощо), укладеного між Публічним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк". Як підставу позову позивач зазначив порушення відповідачем правил Національного банку України на здійснення валютних операцій, перевищення генеральним директором позивача передбачених Статутом повноважень на вчинення правочинів, сума яких перевищує 1000 000грн. Зазначає, що оспорюваний договір укладений за участі відокремленого підрозділу відповідача Івано-Франківською філією АБ "Брокбізнесбанк", що знаходиться у м. Івано-Франківську, позивач зобовязаний сплачувати гроші на користь відповідача, а від-так, за підсудністю повинна розглядатись Господарським судом Івано-Франківської області.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі.

ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" до суду першої інстанції було подано клопотання про зміну предмету позову (вх. № 13584/16 від 22.12.2016 р.), яке мотивовано тим, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 р. у справі № 909/415/15 апеляційну скаргу ПрАТ "ЕНЕРГОМАШІНВЕСТ" задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено у повному обсязі, визнано недійсним Рішення Загальних зборів акціонерів, оформлених протоколом № 1 від 18.04.2013 р. Враховуючи наведене, позивач вважає за необхідне змінити предмет позову, а саме: "Визнати недійсною Додаткову угоду № 31 від 30.04.2013 р., укладену між Публічним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (а.с. 22. т.2).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2017 р. було прийнято до розгляду клопотання про зміну предмету позову (вх. №13584/16 від 22.12.2016 р.).

В рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 р. у справі №909/176/15 позов задоволено, визнано недійсною Додаткову угоду №31 від 30.04.2013 р. укладену між ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" та АТ "Брокбізнесбанк", суд виніс рішення у даній справі з врахуванням того, що підставою позову є визнання недійсним Рішення Загальних зборів акціонерів оформлених протоколом № 1 від 18.04.2013 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до абз. 1, 3, 4-6 п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової зави, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Від-так, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Незважаючи на вимоги ст. 22 ГПК України, суд першої інстанції прийняв заяву про зміну підстави позову в той час як заява за змістом є зміною предмету та підстави позову.

Відповідно до ст. 13 ГПК України місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ГПК України визначено територіальну підсудність справ господарському суду, за вимогами якої справи, зокрема, у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги тощо.

Згідно ч. 4 ст. 15 ГПК України якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Згідно ч. 4 ст. 28 ГПК України повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Таким чином, територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК України за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Згідно статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

В пункті 20.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарським судам розяснено: визначаючи територіальну підсудність справи, господарські суди повинні виходити з того, що місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Як вбачається з матеріалів справи, позов подано 13.02.15 р. до юридичної особи ПАТ Брокбізнесбанк за місцезнаходженням: м.Київ. Окрім цього, місцевий господарський суд залишив поза увагою, що постановою правління Національного банку України від 10.06.14 р. № 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідаційну процедуру ПАТ Брокбізнесбанк. У справі наявні докази продовження процедури ліквідації банку до 10.06.18 р. включно, ліквідації територіальних(регіональних) підрозділів банку.

За копією довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", ідентифікаційний код 19357489, є юридичною особою, місцезнаходженням якої зазначено м. Київ, Соломянський район, проспект Перемоги, будинок 41.

Відповідно до ч.1 ст.17 ГПК України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Згідно із ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ч.3 п.6 ст.104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо, зокрема, рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у ч.3 ст.17 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та передачу справи до Господарського суду Івано-Франківської області для виконання вимог ч. 1 ст. 17 ГПК України щодо передачі справи за підсудністю Господарському суду м.Києва.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 р. у справі №909/176/15 скасувати.

2. Справу передати до Господарського суду Івано-Франківської області для виконання вимог ч. 1 ст. 17 ГПК України щодо передачі справи за підсудністю до Господарського суду м.Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 29.05.2017р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.