ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 922/5743/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Погребняка В.Я., Полякова Б.М.
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року
у справі Господарського суду№ 922/5743/15 Харківської області
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Баярд"
пробанкрутство,

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Харківської області (суддя Казарцева В.В.) ухвалою від 19 липня 2016 року у справі № 922/5743/15 задовольнив заяву ліквідатора (з урахуванням уточнень) про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Агенство нерухомості "Естейт-Сервіс" майна, а саме нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м, літера "А-4" у будинку АДРЕСА_1) у місті Харкові; право власності на спірне майно визнано за боржником та вирішено інші процесуальні питання.

Постановою від 25 жовтня 2016 року Харківський апеляційний господарський суд (судді: Фоміна В.О. - головуючий, Крестьянінов О.О., Пуль О.А.) ухвалу Господарського суду Харківської області від 19 липня 2016 року у справі № 922/5743/15 скасував та прийняв нове рішення, яким визнав недійсним договір від 13.04.2016 купівлі-продажу нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м, літера "А-4" у будинку АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 та ТОВ "Агенство нерухомості "Естейт-Сервіс"; задовольнив заяву ліквідатора (з урахуванням уточнень) про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Агенство нерухомості "Естейт-Сервіс" майна, а саме нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м, літера "А-4" у будинку АДРЕСА_1) у місті Харкові; право власності на спірне майно визнав за боржником.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою суду апеляційної інстанції, скаржник громадянин ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 922/5743/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора (з урахуванням уточнень) про витребування спірного майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 38 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 182, 210, 334, 388 Цивільного кодексу України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У червні 2016 року до Господарського суду Харківської області від ліквідатора надійшла заява, якою, з урахуванням уточнень, ліквідатор просив витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ "Агенство нерухомості "Естейт-сервіс" нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м., в літері "А-4" в будинку АДРЕСА_1) в місті Харкові, визнати право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м., в літері "А-4" в будинку АДРЕСА_1) в місті Харкові за Товариством з обмеженою відповідальністю юридичною фірмою "Баярд", та повноваження з реєстрації права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м., в літері "А-4" в будинку АДРЕСА_1) в місті Харкові визнати за товариством з обмеженою відповідальністю юридичною фірмою "Баярд" (, адреса: АДРЕСА_1), надати ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю юридичної фірми "Баярд" арбітражному керуючому Сасіній Катерині Олексіївні.

Задовольняючи заяву ліквідатора, місцевий господарський суд вказав на те, що заставним кредитором, без урахування вимог ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" було звернено стягнення на майно банкрута поза межами провадження у справі про банкрутство, що є підставою для витребування нерухомого майна, яке належить банкруту у ТОВ "АН "Естейт-Сервіс".

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що задовольняючи заяву ліквідатора про витребування майна банкрута у ТОВ "АН "Естейт-Сервіс", суд першої інстанції залишив поза увагою приписи п. 1 статті 83 ГПК України, тобто не надав належну правову оцінку пов'язаному з предметом даного спору договору, у зв`язку з чим, прийняв передчасне рішення про наявність підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком апеляційного господарського суду, з огляду на наступне.

Як встановлено судами, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.11.2013 р. у справі № 2024/7957/13 (провадження № 2/642/161 /2013) позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - ТОВ юридична фірма "Баярд", про стягнення боргу, було задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 58 481 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 467 438,63 грн. та судовий збір в розмірі 179,74 грн.; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_9, ОСОБА_10 процентів за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 9818 дол. США, суми штрафу (пені) в розмірі 7 826 000,00 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29.01.2014 р. у справі № 2024/7957/13 рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.11.2013р. скасовано в частині відмови у стягненні процентів за користування коштами, неустойки та судових витрат; додатково призначено до стягнення з боржників на користь ОСОБА_4 проценти за користування позикою в розмірі 9 818 доларів США, що складало 78 475,27 грн., та пеню в сумі 28 000,00 грн., всього 106 475,27 грн. та судові витрати в сумі 2 469,75 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2014 р. у справі № 640/1851/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.10.2014р., звернено стягнення на належні ТОВ юридична фірма "Баярд" нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. в літері "А-4" у будинку АДРЕСА_1 - шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України "Про іпотеку" процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_4 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу, в рахунок задоволення вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 за договором позики від 21.07.2010 р. на суму 578853,40 грн. Зобов'язано ТОВ юридичну фірму "Баярд" звільнити нежитлові приміщення цокольного поверху №№ 12-21, загальною площею 99,8 кв.м. в літері "А-4" у будинку АДРЕСА_1 та передати предмет іпотеки в управління ОСОБА_4 на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України "Про іпотеку" процедурою продажу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 11 листопада 2015 року ухвалою Господарського суду Харківської області порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ Юридична фірма "Баярд".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2015р. у попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ Юридична фірма "Баярд" до складу якого, окремо були внесені відомості про майно боржника, що є предметом застави, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Господарського суду Харківської області від 27.01.2016р. ТОВ Юридична фірма "Баярд" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сасіну К.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.04.2016 р. у даній справі, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2016р., надано згоду на продаж майна ТОВ Юридична фірма "Баярд", а саме: нежитлових приміщень цокольного поверху № 12-:-21 загальною площею 99,8 кв.м. в літ. "А-4", розташованих за адресою: АДРЕСА_1, яке знаходиться в іпотеці у фізичної особи ОСОБА_4

Судами встановлено, що 13.04.2016р. між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 та ТОВ "АН "Естейт-Сервіс" укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень цокольного поверху №№ 12-21, загальною площею 99,8 кв.м. в літері "А-4" у будинку АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. за реєстровим номером 2569. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10.05.2016р., державна реєстрація права власності ТОВ "АН "Естейт-Сервіс" на спірне майно була проведена 14.04.2016р.

Частиною 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Частиною 1 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регламентовано, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Тобто, наведеними нормами Закону про банкрутство тільки ліквідатору надано право здійснювати відчуження майна банкрута, зокрема і заставного, з метою задоволення вимог кредиторів та у спосіб, визначений законом. Крім того, вказаним нормами також встановлено, що кошти від реалізації заставного майна направляються виключно заставному кредитору на погашення його заставних вимог.

До того ж, колегія суддів зауважує, що відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 19 Закону про банкрутство протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що договір від 13.04.2016р., укладений між ОСОБА_4 в особі ОСОБА_7 та ТОВ "АН "Естейт-Сервіс" купівлі-продажу нежитлових приміщень цокольного поверху №№ 12-:-21, загальною площею 99,8 кв.м. в літері "А-4" у будинку АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. за реєстровим номером 2569 є недійсним в силу приписів статей 203, 215 ЦК України, як такий що порушує норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки направлений на позбавлення захисту майнових прав кредиторів банкрута.

При цьому, цей правочин вчинено в період провадження відносно власника майна процедури банкрутства, а тому з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за наявності відповідних правових підстав.

Викладені обставини є підставою для задоволення заяви ліквідатора (з урахуванням її уточнень) про витребування нерухомого майна банкрута у ТОВ "АН "Естейт-Сервіс", визнання за банкрутом права власності та передачі останньому в особі ліквідатора повноважень щодо його реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 922/5743/15, прийнята у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 922/5743/15 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.Я. Погребняк

Б.М. Поляков