РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017Справа №910/5439/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоінвест»

про стягнення заборгованості у розмірі 141 251,43 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Карасюк О.В. (дов. від 19.05.2017);

Зудінов О.С. (дов. від 19.04.2017)

від відповідача - не з'явився;

встановив :

03.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоінвест» про стягнення заборгованості у розмірі 141 251,43 грн., з яких 126 707,80 грн. - основного боргу, 2759,80 грн. - 3% річних, 11 783,83 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.04.2017 порушено провадження у справі №910/5439/17, розгляд справи призначено на 20.04.2017.

20.04.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 20.04.2017 судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 23.05.2017.

Представники позивача прибули у судове засідання 23.05.2017, надали пояснення по суті справі.

Представник відповідача не з'явився у судове засідання 23.05.2017, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

31.12.2009 між Приватним підприємством «Експлуатуюча компанія» (далі - підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоінвест» (далі - відповідач, власник), укладено договір на надання послуг з обслуговування приміщень №04-2010 (далі - договір), відповідно до умов якого підприємство зобов'язується надавати власнику комплекс послуг, передбачених розділом 3 договору, по експлуатації, ремонту та обслуговуванню об'єкта - адміністративно-господарської споруди з офісними приміщеннями, розташованої за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 3, технічного обладнання об'єкту, технічного обладнання приміщень власника - приміщення, що належать власнику на підставі відповідного свідоцтва про право власності, корисною площею 239,9 кв.м. (в межах відповідальності підприємства, визначених п. 4.1 цього договору) та прибудинкової території, а власник зобов'язується оплатити вартість наданих послуг в порядку, встановленому цим договором.

Підприємство по можливості може надавати господарські послуги по обслуговуванню приміщень власника за його попередньою заявкою, а власник зобов'язується оплачувати вартість таких послуг на умовах та в порядку, встановлених цим договором.

Послуги, які зобов'язується надавити підприємство перелічені у п. п. 3.1.1- 3.2.20 договору.

Відповідно до п. 3.9.1 договору підприємство має право на своєчасну оплату наданих послуг в порядку, визначеному цим договором.

Власник зобов'язаний належним чином виконувати зобов'язання по оплаті послуг, наданих підприємством на підставі цього договору (п. 3.10.1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору ціна за договором складається з: оплати вартості послуг, що надаються підприємством відповідно до розділу 3 договору; вартості витратних та будівельних матеріалів, запасних частин і інших матеріальних цінностей, придбаних та використаних підприємством при здійсненні обслуговування об'єкту; вартості витратних та будівельних матеріалів, запасних частин і інших матеріальних цінностей, придбаних та використаних підприємством при здійсненні обслуговування приміщень власника (за умови здійсненні обслуговування приміщень власника).

Оплата послуг підприємства здійснюється власником наступним чином: оплата вартості послуг за п. 3.2.3 та п. 3.2.7 проводиться авансовими платежами згідно рахунку виставленого підприємством. Рахунок повинен бути сплачений до 20-го числа поточного місяця. Остаточний розрахунок фактичних витрат та вартість наданих підприємством послуг проводиться до 5-го числа наступного місяця. Підприємство виставляє власнику рахунок, який повинен бути сплачений до 10 числа (п.6.2.1 договору).

За умовами п. 6.2.2 договору сторони беруть до уваги, що оплата послуг, зазначених в п.3.2.9-3.2.18 договору, здійснюється згідно окремих рахунків, які виставляються власнику підприємством у відповідних попередніх місяцях.

Розмір оплати послуг підприємства за цим договором визначається в залежності від площі приміщень власника. Це положення не розповсюджується на випадки обслуговування безпосередньо приміщень власника, в цих випадках власник сплачує вартість відповідних витратних матеріалів та товарних цінностей повністю (п. 6.2.3 договору).

Договір набирає чинності з 01.01.2010 і діє до 31.12.2010. Договір вважається пролонгованим на наступний період, якщо до закінчення його строку дії жодна із сторін не виявила письмово бажання припинити його дію (п. 11.1 договору).

Додатком №1 до договору сторони цього договору погодили перелік послуг та їх вартість, що здійснюються безпосередньо приміщень власника.

В результаті невиконання своїх зобов'язань за договором №04-2010 від 31.12.2009 про надання послуг з обслуговування приміщень у ТОВ «Геоінвест» виникла заборгованість перед ПП «Експлуатуюча компанія» в розмірі 126 707,80 грн.

В подальшому між ПП «Експлуатуюча компанія» (кредитор), ТОВ «Геоінвест» (первісний боржник) та ТОВ «Трейдагропостач-61» (новий боржник) укладено ряд договорів про переведення боргу за договором №04-2010 від 31.12.2009, а саме:

- договір про переведення боргу №3103/14 від 31.03.2014 на суму 5 000,00 грн., відповідно до п.4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п.1.1 цього договору (5 000,00 грн.) в гривнях у строк до 04.04.2014, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №1704/14 від 17.04.2014 на суму 9777,43 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (9777,43 грн) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №1505/14 від 15.05.2014 на суму 16 976,86 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (16 976,86 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №2706/14 від 27.06.2014 на суму 10 000,00 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (10 000,00 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №0407/14 від 04.07.2014 на суму 10 000,00 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (10 000,00 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №220714 від 22.07.2014 на суму 10 000,00 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (10 000,00 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №1908/14 від 19.08.2014 на суму 15 000,00 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (15 000,00 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №1609/14 від 16.09.2014 на суму 10 000,00 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (10 000,00 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №1010/14 від 10.10.2014 на суму 29953,51 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (29953,51 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора;

- договір про переведення боргу №1609/14 від 19.12.2014 на суму 10 000,00 грн., відповідно до п. 4.1 якого новий боржник сплачує суму, вказану в п. 1.1 цього договору (10 000,00 грн.) в гривнях, протягом трьох робочих днів з дати укладення цього договору, безготівковим переказом на поточний рахунок кредитора.

Відповідно до п. 1.2 вказаний договорів про переведення боргу кредитор, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає згоду на переведення на нового боржника частини боргу, вказаної в п.1.1 цих договорів, в порядку та на умовах, визначних цим договором. З дати укладення цих договорів зобов'язаною стороною, щодо сплати суми, вказаної у п. 1.1 цих договорів, стає новий боржник.

На виконання вимог вказаних договорів ТОВ «Трейдагропостач-61» сплатило за ТОВ «Геоінвест» на користь ПП «Експлуатуюча компанія» грошові кошти в розмірі 126 707,80 грн, що підтверджується банківськими виписками за період з 31.03.2014 по 19.12.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.11.2015 порушено провадження у справі №911/4531/15 про банкрутство ТОВ «Трейдагропостач-61».

Постановою господарського суду Київської області від 04.10.2016 у справі №911/4531/15, ТОВ «Трейдагропостач-61» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

Офіційне оприлюднення оголошення про визнання ТОВ «Трейдагропостач-61» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснено судом 05.10.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, номер публікації 36065.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 98 вказаного Закону визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою.

Відповідно до ст. 20 цього Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Матеріали справи містять претензії позивача від 17.06.2016 та від 17.03.2017 №02-01/26 про сплату заборгованості в розмірі 126 707,80 грн., та відповідь відповідача про відхилення вказаних претензій з посиланням на відповідність укладених договір нормам чинного законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач не сплатив вказану заборгованість, у зв'язку із чим він звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоінвест» про стягнення заборгованості у розмірі 141 251,43 грн., з яких 126 707,80 грн. - основного боргу, 2759,80 грн. - 3% річних, 11 783,83 грн. - інфляційних втрат.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, укладений ПП «Експлуатуюча компанія» та ТОВ «Геоінвест» договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст. 520 ЦК України).

За змістом ст. 521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідачко до положень ст. 513 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

В подальшому між ПП «Експлуатуюча компанія» (кредитор), ТОВ «Геоінвест» (первісний боржник) та ТОВ «Трейдагропостач-61» (новий боржник) укладено ряд договорів про переведення боргу за договором №04-2010 від 31.12.2009.

На виконання вимог зазначених вище договорів ТОВ «Трейдагропостач-61» сплатило за ТОВ «Геоінвест» на користь ПП «Експлуатуюча компанія» грошові кошти в розмірі 126 707,80 грн, що підтверджується банківськими виписками за період з 31.03.2014 по 19.12.2014.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Київської області від 03.11.2015 порушено провадження у справі №911/4531/15 про банкрутство ТОВ «Трейдагропостач-61».

Постановою господарського суду Київської області від 04.10.2016 у справі №911/4531/15, ТОВ «Трейдагропостач-61» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, укладаючи вказані вище договори про переведення боргу, ТОВ «Трейдагропостач-61» прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони - тобто ТОВ «Геоінвест».

Матеріали справи містять претензії позивача від 17.06.2016 та від 17.03.2017 №02-01/26 про сплату заборгованості в розмірі 126 707,80 грн., та відповідь відповідача про відхилення вказаних претензій з посиланням на відповідність укладених договір нормам чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 126 707,80 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем у зв'язку із несвоєчасним поверненням грошових кошів було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2759,80 грн. - 3% річних, 11 783,83 грн. - інфляційних втрат.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку, що він виконаний вірно, в межах заявленого позивачем періоду, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 2759,80 грн. та інфляційні втрати - 11 783,83 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоінвест» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б, код 32202938) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдагропостач-61» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Центральна, 6-А, код 34979368) суму основного боргу у розмірі 126 707 (сто двадцять шість тисяч сімсот сім) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 2 759 (дві тисячі сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 80 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 783 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 83 коп. та судовий збір у розмірі 2 118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 77 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 29.05.2017.

Суддя В.О. Демидов