УХВАЛА

22 травня 2017 року Справа № 10/110б

За заявою кредитора - ОСОБА_1, м. Рубіжне Луганської області

до боржника - Відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький

приладобудівний завод", м. Сєвєродонецьк Луганської області

Про визнання грошових вимог

Суддя Яресько Б.В.

Секретар судового засідання - Баглай Т.В.

Представники сторін:

від кредитора - не прибули;

ліквідатор - не прибув;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: банкрутство, процедура ліквідації відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " в редакції Закону №4212-VІ від 22.12.2011.

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

За заявою кредитора, Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Луганської області, господарським судом Луганської області 12.05.2003 порушено провадження у справі №10/110б про банкрутство боржника, Відкритого акціонерного товариства "Сєвєродонецький приладобудівний завод", м. Сєверодонецьк Луганської області.

Ухвалою суду від 24.11.2003 у справі №10/110б відкрито процедуру санації боржника - ВАТ "Сєвєродонецький приладобудівний завод" та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Балабу М.О.

Постановою від 30.01.2014 суд припинив процедури санації Відкритого акціонерного товариства Сєвєродонецький приладобудівний завод" м. Сєвєродонецьк Луганської області, визнав його банкрутом, та відкрив ліквідаційну процедури строком на дванадцять місяців, тобто до 30.01.2015.

За клопотанням комітету кредиторів та за згодою Регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області ліквідатором банкрута було призначено арбітражного керуючого Льовіна Андрія Петровича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №636 від 17.07.2013, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1;

Відповідно до Розділу Х "Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011 №4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

13.01.2016 р. до суду надійшли заява від 24.12.2015 №б/н кредитора ОСОБА_1, м. Рубіжне Луганської області з грошовими вимогами до банкрута.

Як вбачається з заяви кредитора ОСОБА_1, її вимоги до банкрута складаються з:

- 7734 грн. 89 коп. - заборгованість з заробітної плати за період з 01.06.2014 р. по 15.10.2014 р.

- 3939 грн. 38 коп. - компенсація втрати частини доходу у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з червня 2014 р. по травень 2015 року.

- 11407 грн. 20 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2014 року по 19 травня 2015 року

- 500 грн. - моральна шкода

Свої вимоги кредитор обґрунтовує посилаючись на судові рішення по справі цивільній справі.

20.03.2017 р. від кредитора надійшла заява від 14.03.2017 р. в якій вона просить суд:

Визнати та зобов'язати ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» арбітражного керуючого Льовіна А.П. включити до реєстру вимог кредиторів відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецький приладобудівний завод» (місце знаходження: 934000, Луганська область, місто Сєвєродонецьк вул. Новікова б. 2 ідентифікаційний номер 05744350) її кредиторські вимоги в таких сумах і в такій черговості:

7734 грн. 89 коп. - заборгованість з заробітної плати за період з 01 червня 2014 р. по 15 жовтня 2014 року - перша черга;

5056 грн. 74 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати - перша черга;

24057 грн. 48 коп. - суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені за період з 15.10.2014р. по 15.08.2016р. - перша черга;

500 грн. - моральну шкоду - перша черга.

Свої уточнені вимоги за заявою від 14.03.2017 р. кредитор обґрунтовує посиланням на рішення господарського суду Луганської області від 17.10.2016 р. по справі № 913/915/16

Як вбачається з пояснень ліквідатора від 27.02.2017 р. № 01-20/17 вимоги кредитора визнаються ним частково, а саме лише в частині суми заборгованості з заробітної плати, яка підлягає погашенню в першу чергу, проти задоволення решти вимог ліквідатор заперечує, та зазначає, що вони відносяться до вимог шостої черги.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

З врахуванням того, що боржник був визнаний банкрутом 30.01.2014 року, то ліквідаційна процедура, відповідно до Розділу Х "Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011 №4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013, регулюється положеннями цього закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

За змістом ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому на вимоги щодо стягнення заробітної плати наслідки пропущення вказаного строку не розповсюджуються.

Черговість задоволення вимог кредиторів установлена ч. 1 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зокрема у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" до структури заробітної плати включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа організація повинні виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За структурою стаття 117 КЗпП України, якою визначено підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відноситься до розділу VII "Оплата праці" вказаного Кодексу.

Таким чином, затримка розрахунку при звільненні за своєю природою пов'язана з трудовими відносинами та відноситься до структури заробітної плати.

Вказана позиція кореспондується з рішенням Верховного Суду України, який дійшов висновку, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України про банкрутство (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі № 6-139цс12).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки і не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати також відносяться компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно і компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати передбачена нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат.» відноситься до структури заробітної плати.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди у даному випадку пов'язана з трудовими правовідносинами, та носить компенсаційний характер і відповідно відноситься до структури заробітної плати в розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці».

За таких обставин вимоги кредитора щодо заборгованості з заробітної плати; компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати; середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди є вимогами першої черги.

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву кредитора задовольнити.

2. Зобов'язати ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» арбітражного керуючого Льовіна А.П. включити до реєстру вимог кредиторів відкритого акціонерного товариства «Сєвєродонецький приладобудівний завод» (місце знаходження: 934000, Луганська область, місто Сєвєродонецьк вул. Новікова б. 2 ідентифікаційний номер 05744350) кредиторські вимоги гр. ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 АДРЕСА_2 в таких сумах і в такій черговості:

7734 грн. 89 коп. - заборгованість з заробітної плати за період з 01 червня 2014 р. по 15 жовтня 2014 року - перша черга;

5056 грн. 74 коп. - компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати - перша черга;

24057 грн. 48 коп. - суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені у розмірі за період з 15.10.2014р. по 15.08.2016р. - перша черга;

500 грн. - моральну шкоду - перша черга.

Суддя Б.В. Яресько