КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22.05.2017 Справа №910/23377/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тарасенко К.В.

Суліма В.В.

За участю представників:

від позивача (апелянта): Сущенко Ю.В.

від відповідача: Мельник О.Д.; Сарбей В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/23377/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у третейській справі №Д-4575/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелтер 7К"

про стягнення заборгованості за договором

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 року у справі №Д-4575/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелтер 7К" про стягнення заборгованості за договором позовні вимоги задоволено повністю.

20.12.2016 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 09.08.2013 року у третейській справі №Д-4575/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у третейській справі №Д-4575/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелтер 7К" про стягнення заборгованості за договором - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/23377/16 про відмову у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, постановити нову ухвалу, якою вирішити видати наказ на виконання Постійно діючого третейського суду при Асоціації український банків по справі №Д-4575/13 від 09.08.2013. Одночасно скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/23377/16, мотивуючи пропуск несвоєчасністю отримання оскаржуваної ухвали.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/23377/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Станіка С.Р., суддів Тарасенко К.В., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2017 поновлено Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/23377/16, апеляційну скаргу прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.05.2017.

В судовому засіданні 22.05.2017 суддею Сулімом В.В. з посиланням на припис ст. 20 Господарського процесуального кодексу України оголошено заяву про самовідвід від розгляду справи №910/23377/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017.

Частиною першою статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підпунктом 4 частини 1 статті 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №2 передбачено обов'язок суб'єкта конфлікту інтересів вживати заходів, щодо зокрема, самостійного врегулювання конфлікту інтересів (в тому числі - в процесуальному порядку).

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Так, зокрема, у справі Європейського суду з прав людини "Газета "Україна -Центр" проти України" зазначено, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996 III). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п.26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998 VIII).

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання та врегулювання потенційного конфлікту інтересів, уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості судді при виконанні службових обов'язків, також приймаючи до уваги викладені в заяві доводи, заява про самовідвід судді Суліма В.В. підлягає задоволенню.

Згідно зі ч. 6 ст. 20 ГПК України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Київського апеляційного господарського суду Суліма В.В. про самовідвід від розгляду справи №910/23377/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 про відмову у задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду - задовольнити.

2. Передати справу №910/23377/16 для здійснення автоматизованого розподілу з метою визначення складу суду у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді К.В. Тарасенко

В.В. Сулім