РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017Справа №910/6904/17

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Астек Сервіс"

Про стягнення 44 607,00 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Жаборовська І.М. (дов. №155/1/03-6860 від 21.11.2016)

від відповідача: Сідляренко А.О. ( дов. від 17.05.2017)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 17.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 062/15/1/03-2857 від 24.04.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астек Сервіс" (відповідач) заборгованості в розмірі 44 607,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання у частині внесення орендної плати за договором № 1851 від 03.04.2015, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 44 607,00 грн.

Ухвалою суду від 28.04.2017 порушено провадження у справі № 910/6904/17 та призначено до розгляду на 17.05.2017.

16.05.2016 через відділ діловодства(канцелярію) суду від представника позивача надійшло клопотання про припинення провадження в частині стягнення основного боргу.

17.05.2017 через відділ діловодства(канцелярію) суду представником відповідача подано відзив на позов, в якому він просить закрити провадження у справі у зв'язку зі сплатою основної заборгованості.

В судове засідання, призначене на 17.05.2017, з'явилися представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача підтримав заяву про припинення провадження в частині стягнення основного боргу, а також просив стягнути з відповідача штрафні санкції. Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015 між позивачем (надалі - Орендодавець) та відповідачем (далі по тексту - Орендар) (разом - сторони), було укладено договір №1851 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

За умовами п. 1.1 Договору Орендодавець на підстав рішення Київської міської ради від 20.11.2014 № 390/390 додаток пункт 9 передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою вул. Юри Гната, будинок № 7 літер А для розміщення торговельного об'єкту з продажу товарів дитячого асортименту.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що договір діє з 03.04.2015 до 01.04.2018.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3, 3.6 Договору за користування об'єктом оренди Орендар сплачує на рахунок КП "Київжитлоспецексплуатація" орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання Орендарем та Орендодавцем акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди позивачу.

Відповідно до п.п. 3.7, 4.2 Договору відповідач зобов'язаний сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендну плату та компенсацію витрат підприємства своєчасно, а саме щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Однак, відповідач виконує фінансові зобов'язання неналежним чином, несвоєчасно та не в повному обсязі і має заборгованість з орендної плати за період з 27.01.2017 по 31.03.2017 на суму 40 454 грн. 23 коп.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Після порушення провадження у справ відповідачем було сплачено заборгованість з орендної плати в сумі 40 454 грн. 23 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення основної суми заборгованості в сумі 40 454 грн. 23 коп. та необхідність припинення провадження у справі у вказаній частині.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2 110,92 грн. пені в розмірі подвійної облікові ставки НБУ розміру заборгованості за кожний день прострочення, що встановлено п. 6.2 Договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 Господарського кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що сума пені за зазначений період складає 2116,10 грн. Втім, оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 2 110,92 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 277,48 грн. трьох відсотків річних та інфляційних втрат в сумі 1 764,37 грн.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним неправильно здійснено вказаний розрахунок. За розрахунком суду сума 3% річних складає 226,73 грн., інфляційні втрати - 1 203,80 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору та необхідність припинення провадження у справі в сумі основного боргу в сумі 40 454 грн. 23 коп. та задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2 110,92 грн., трьох відсотків річних в сумі 226,73 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 203,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідач сплатив позивачу суму судового збору сплаченого за подачу позовної заяви, що підтверджується випискою з рахунку позивача та копією платіжного доручення №771 від 15.05.2017.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В частині стягнення основного боргу на суму 40 454 грн. 23 коп. провадження у справі №910/6904/17 - припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астек Сервіс" (03148, м. Київ, вулиця Гната Юри, будинок 7; ) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А; ідентифікаційний код 03366500) пеню в сумі - 2 110 (дві тисячі сто десять) грн. 92 коп., 3% річних - 226 (двісті двадцять шість) грн. 73 коп. та інфляційні втрати - 1 203 (одну тисячу двісті три) грн. 80 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 24.05.2017

Суддя М.О. Лиськов