ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.2017р. Справа №908/632/17

за позовом Державного підприємства «Сумський експертно-технічний центр Держпраці», м.Суми

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.»,

м.Донецьк

про стягнення грошових коштів в сумі 10000,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємство «Сумський експертно-технічний центр Держпраці», м.Суми, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.», м.Донецьк, про стягнення грошових коштів в сумі 10000,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором №37 від 23.10.2013р. про надання інформаційних послуг.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.» зареєстроване за адресою: 83007 м.Донецьк, вул.Буслаєва, 23.

Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно наявного у матеріалах справи акту від 10.04.2017р. відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Донецької області встановлено неможливість направлення за належністю поштової кореспонденції ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.». За таких обставин, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці суду.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

23.10.2013р. між Державим підприємством «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» («Замовник») та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.» («Виконавець») був підписаний договір №37 про надання інформаційних послуг, за умовами п.1.1 якого позивач доручає, а відповідач приймає на себе зобовязання за завданням позивача надати послуги із створення інформаційного продукту і його доведення до споживачів з метою задоволення їх інформаційних потреб, а позивач зобовязався сплатити відповідачу вказану послугу у розмірі, визначеному договором.

Обєктом договору в журналі є створнення інформаційного продукту і розміщення інформації замовника в друкованому виданні у спецпроекті книга: «Діловий клуб». ОСОБА_2 в обличчях. Мова інформації російська (п.п.1.2, 1.3 договору).

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Пунктом 3.1 договору №37 від 23.10.2013р. встановлено форму оплати 100% попередньої оплати. Розрахунок здійснюється шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця згідно з рахунком-фактурою, але не пізніше 30.10.2013р.

Як встановлено, відповідно до наданих до матеріалів справи банківської виписки від 05.11.2013р., платіжного доручення від 05.11.2013р. №930 позивачем за договором №37 від 23.10.2013р. було сплачено відповідачу попередню оплату за товар в сумі 10000,00 грн.

Факт отримання вказаних грошових коштів з боку відповідача не спростований.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачений обовязок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, згідно із ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Виходячи зі змісту п.1.4 договору №37 від 23.10.2013р. термін виконання послуги протягом 180 діб з моменту оплати замовником інформаційних послуг.

За таких обставин, обовязок відповідача надати позивачу послуги за договором №37 від 23.10.2013р. виникає після спливу перебігу 180 днів з моменту перерахування позивачем грошових коштів сумі 10000,00 грн., тобто, в строк до 28.04.2014р. (включно).

Відповідних доказів надання відповідачем позивачу послуг, передбачених договором №37 від 23.10.2013р., матеріали справи не містять.

Таким чином, за висновками суду, свої зобовязання щодо своєчасного та повного надання послуг позивачу всупереч ст.ст.526, 662, 663 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Право на позов (початок перебігу строку позовної давності) за приписом ст.261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, враховуючи, що відповідач свої зобовязання за договором №37 від 23.10.2013р. з надання послуг позивачу у встановлений строк не виконав, суд дійшов висновку, що з 29.04.2014р. у позивача виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензією №29 від 23.10.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення передплати у сумі 10000,00 грн.

Направлення даної претензії на адресу відповідача підтверджується наявною у матеріалах справи копією поштового конверту зі штемпелем органу звязку 24.10.2014р.

Всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем доказів повернення позивачу попередньої оплати в сумі 10000,00 грн. не надано.

Як наслідок, позов про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 10000,00 грн. є правомірним та підлягає задоволенню.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Сумський експертно-технічний центр Держпраці», м.Суми до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.», м.Донецьк про стягнення грошових коштів в сумі 10000,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Шепітько і К.» (83007 м.Донецьк, вул.Буслаєва, 23, ) на користь Державного підприємства «Сумський експертно-технічний центр Держпраці» (40009 м.Суми, вул.Косівщинська, 18, рах.№4035 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, ) грошові кошти в сумі 10000,00 грн., судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 18.05.2017р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина