ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа № 911/1036/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Вінниця

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс груп», м.Ірпінь

Про стягнення 178806,75 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Від відповідача: Петелько К.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс груп» (далі - відповідач) про стягнення 178806,75 грн.

Провадження у справі №911/1036/17 порушено відповідно до ухвали суду від 07.04.2017 року та призначено справу до розгляду на 25.04.2017 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.04.2017 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. Розгляд справи відкладався до 23.05.2017 року.

В судовому засіданні 23.05.2017 року представники позивача позовні вимоги підтримали та надали додаткові пояснення з врахуванням заперечень відповідача. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (відповідач, Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, Перевізник) 18.10.2016 року укладений Договір про транспортне обслуговування №18102016 (далі - Договір). Відповідно до даного договору Перевізник доручає, а Замовник приймає на себе зобов'язання здійснювати загрузку автомобілів Перевізника.

У відповідності до п.2.1. Договору Замовник направляє Перевізнику факсом або електронною поштою за 2 дні до передбачуваного відвантаження вантажу заявку, в якій повинні міститись дані: найменування пункту погрузки та вигрузки вантажу, найменування та кількість вантажу, дата та час погрузки та вигрузки, дані довіреної особи для отримання вантажу, контактний телефон, вартість послуг.

Після доставки вантажу в пункту призначення Перевізник зобов'язаний надати Замовнику протягом 3-х днів документи, що підтверджують факт доставки вантажу, та оформити акт приймання-здачі наданих послуг (п. 4.11. Договору).

Замовник здійснює оплату наданих послуг протягом 5-ти банківських днів з дня розвантаження вантажу на митно-ліцензійному складі або складі Замовника та отримання рахунку, екземпляру акта приймання-здачі наданих послуг, податкової накладної та заявки, що зазначено в п. 5.2. Договору.

Позивач зазначає, що відповідно до Договору ним надавались послуги на підставі заявок на транспортний засіб. Виконання позивачем послуг підтверджуються вантажно-митними деклараціями, на яких є відмітки проходження кордону та відмітки про доставку товару до місця призначення. Вартість перевезення обумовлювалася сторонами щоразу в момент підписання замовлення, та зазначалася у рахунок-фактурах.

На виконання п.5.2. Договору позивач надав відповідачеві усі документи для оплати наданих послуг.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, ним надані відповідачу послуги з перевезення та оформлено відповідні документи:

- за рахунком-фактурою №173 від 31.10.2016 року: міжнародні транспортні послуги по маршруту: смт. Велика Димерка (Україна) - Кордон України: Чорноморський морський рибний порт. Авто: НОМЕР_1, НОМЕР_1. Водій ОСОБА_5 Дата завантаження: 19.10.2016 року - 5000,00 грн.; міжнародні транспортні послуги по маршруту: Кордон України: Чорноморський морський рибний порт - м. Тбілісі (Грузія). Авто: НОМЕР_1, н/п НОМЕР_1. Водій: ОСОБА_5 - 67 252,73 грн. Всього на суму 72 252,73 грн.;

- за рахунком-фактурою №191 від 12.12.2016 року: міжнародні транспортні послуги по маршруту: м. Київ (Україна) - м. Тбілісі (Грузія). Авто: НОМЕР_1, н/п НОМЕР_1. Водій: ОСОБА_5 Дата завантаження: 23.11.2016 року. Всього на суму 80 138,07 грн.;

- за рахунком-фактурою №192 від 12.12.2016 року: міжнародні транспортні послуги по маршруту: м. Київ (Україна) - м. Тбілісі (Грузія). Авто: НОМЕР_2, н/п НОМЕР_6. Водій: ОСОБА_6 Дата завантаження: 24.11.2016 року. Всього на суму 80 138,07 грн.

- за рахунком-фактурою №193 від 21.12.2016 року: міжнародні транспортні послуги по маршруту: м. Київ (Україна) - м. Тбілісі (Грузія). Авто: НОМЕР_3, н/п НОМЕР_7. Водій: ОСОБА_7 Дата завантаження: 30.11.2016 року. Всього на суму 79 411,44 грн.

Виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, підтверджується здійсненими проплатами по рахунках-фактурах №173 від 31.10.2016 року, №191 від 12.12.2016 року, №192 від 12.12.2016 року, №193 від 21.12.2016 року, що підтверджується виписками з банку АТ «Укрексімбанк».

Однак, два рахунки-фактури залишились неоплаченими, а саме: рахунок-фактура №197 від 27.12.2016 року на суму 79 096,73 грн. та рахунок-фактура №8 від 13.01.2017 року на суму 89 930,38 грн.

Позивач зазначає, що надсилав відповідачу для підпису всі оригінали документів, зокрема, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №173 від 31.10.2016 року, №191 від 12.12.2016 року, №192 від 12.12.2016 року, №193 від 21.12.2016 року, №197 від 27.12.2016 року, №8 від 13.01.2017 року за допомогою кур'єрської служби ТОВ «Нова пошта». Фактично листування здійснювалось з представником відповідача - ОСОБА_8 (тел.: НОМЕР_8) через ТОВ «Нова пошта» за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, відповідачем наведені документи не були підписані та повернуті позивачу. 23.02.2017 року позивачем було відправлено рекомендовані листи відповідачу з повідомленням про вручення за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. В даних листах було прохання оплатити надані послуги згідно рахунків-фактур №197 від 27.12.2016 року та №8 від 13.01.2017 року та підписати акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №173 від 31.10.2016 року, №191 від 12.12.2016 року, №192 від 12.12.2016року, №193 від 21.12.2016 року, №197 від 27.12.2016 року, №8 від 13.01.2017 року.

За адресою: АДРЕСА_1 лист був отриманий 27.02.2017 року за довіреністю ОСОБА_11. За адресою: АДРЕСА_2 лист був отриманий 09.03.2017 року за довіреністю ОСОБА_11. Однак, відповідні вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач зазначає, що незважаючи на безпідставне не підписання відповідачем наведених документів та їх неповернення, між сторонами відбулись господарські відносини і про виконання позивачем своїх зобов'язань свідчить факт здійснення перевезень вантажу відповідача за його замовленням і доставка такого вантажу до місця призначення, частина послуг за договором і заявками відповідачем оплачена.

За прострочення оплати транспортних послуг відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, що передбачено п. 6.4. Договору.

У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача пеню за період після сплину 5-ти банківських днів з дня розвантаження вантажу на митно-ліцензійному складі або складі Замовника та отримання рахунків, екземплярів актів приймання-здачі наданих послуг, податкових накладних та заявок відповідно за послугами згідно з рахунками-фактурами №197 від 27.12.2016 та №8 від 13.01.2017 року (з 05.01.2017 року (враховуючи державні вихідні) та з 23.01.2017 року відповідно). Розрахунок пені здійснено станом на 31.03.2017 року в загальній сумі 9 779,64 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 169 027,11 грн. боргу та 9779,64 грн. пені.

Відповідач подав відзив, в якому проти позову заперечував, посилаючись на не підписання актів приймання-передачі послуг, що свідчить про неприйняття таких послуг Замовником.

З врахуванням заперечень відповідача, позивач надав пояснення, що надання спірних послуг та їх прийняття підтверджується фактом їх виконання, а саме, доставки вантажу відповідача у визначений ним пункт призначення згідно наданих відповідачем замовлень.

Згідно умов Договору відповідач надав позивачу відповідні заявки на транспортний засіб №5 від 05.12.2016 року та №6 від 19.12.2016 року.

Зокрема, по Заявці на транспортний засіб №5 від 05.12.2016 року, за якою виставлено рахуноки-фактура №197 від 27.12.2016, виконані послуги підтверджуються міжнародно товарно-транспортною накладною №916118. На даній накладній є відмітки проходження кордону та відмітки про доставлення товару до місця призначення. Також на підтвердження здійснення перевезення вантажу є посвідчення про відрядження водія - ОСОБА_9.

По Заявці на транспортний засіб №6 від 19.12.2016 року, за якою виставлено рахунок-фактура №8 від 13.01.2017 року, виконані послуги підтверджуються міжнародно товарно-транспортною накладною №916123. На даній накладній є відмітки проходження кордону та відмітки про доставлення товару до місця призначення. Також на підтвердження здійснення перевезення вантажу є посвідчення про відрядження водія - ОСОБА_10.

Також, судом досліджено та встановлено, що у відповідності до п. .2.1. Договору в заявках було вказано контактну особу під час завантаження - ОСОБА_8 (тел. НОМЕР_4), тобто саме відповідачем було визначено контактну особу, якій надсилались «Новою поштою» документи за наслідками здійснених перевезень для оплати послуг.

Пунктом п. 1.1 Договору сторони узгодили, що при виконанні міжнародних перевезень за цим договором використовуються правила Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах 1956 року зі змінами та доповненнями та іншими міждержавними угодами. У питаннях, не врегульованих міжнародними актами, а також при виконанні внутрішніх перевезень сторони керуються законодавством України.

Статтею 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненою у Женеві 19.05.1956 року передбачено, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної.

Між позивачем та відповідачем підписано заявки №5 від 05.12.2016 року та №6 від 19.12.2016 року, згідно яких останні погодили, маршрут, найменування вантажу, вагу та об'єм вантажу, дата та час прибуття транспортного засобу під завантаження, адресу завантаження та контактні особи, адреса митного оформлення, строки доставки, адреса розвантаження вартість послуг та умови розвантаження тощо.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної на перевезення вантажу, вантаж доставлений позивачем за адресою зазначеною в заявці, що підтверджується відмітками про перетин кордорну та вантажоотримувача.

Також, судом враховано, що відповідач не повернув позивачу підписані акти приймання-передачі послуг без будь-яких обґрунтованих мотивів відмові, що свідчить про безпідставність відмови прийняти виконання.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача по оплаті послуг перевезення в заявленій сумі.

Щодо періоду нарахування пені, п. 5.2. Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату наданих послуг протягом 5-ти банківських днів з дня розвантаження вантажу на митно-ліцензійному складі або складі Замовника та отримання рахунку, екземпляру акта приймання-здачі наданих послуг, податкової накладної та заявки.

Таким чином, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за період після сплину 5-ти денного терміну після надання послуг за відповідними заявками та рахунками-фактурами.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Відповідно до ст. 308 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу є реальним договором, він вважається укладеним з моменту прийняття вантажу до перевезення. Прийняття вантажу до перевезення відбувається шляхом передачі вантажовідправником вантажу перевізникові.

На автомобільному транспорті під прийманням вантажу розуміється подання вантажовідправником підготовленого для відправлення вантажу та товарно-транспортних документів перевізнику з наступним навантаженням на транспортний засіб та оформленням документів про прийняття вантажу перевізником для відправлення.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 169027,11 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Таким чином, нарахування пені є правомірним, відповідає фактичним обставинам справи, тому вимога про стягнення 9779,64 грн. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16/6, код 35995595) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_5) 169 027,11 грн. основного боргу, 9 779,64 грн. пені та 2682,10 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 29.05.2017 року