номер провадження справи 10/162/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.05.2017 справа № 908/6005/15

розглянувши скаргу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 206) на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, проспект Металургів, 6), щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/6005/15

за позовом: 1. Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 206)

2. Міського комунального підприємства "Основаніє" (69095, місто Запоріжжя, вулиця Українська, буд. 29-А)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору та виселення

Суддя Боєва О.С.

Представники сторін:

від скаржника (позивача-1) - Панаріна А.О., довіреність №17/01/01-10 від 12.04.2017 р.;

від позивача-2 - не з'явився;

від боржника (відповідача) - не з'явився;

від Вознесенівського ВДВС м.Запоріжжя - Міхайлідіс Ю.О., довіреність №8 від 10.05.2017р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області від Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 04.05.2017 р. надійшла скарга на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/6005/15 від 03.02.2016 р. (суддя Алейникова Т.Г.).

У зв'язку зі звільненням судді Алейникової Т.Г., відповідно до ст. 2-1 ГПК України, автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл між суддями та визначено зазначену скаргу для розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду від 05.05.2017 р. скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 23.05.2017 р., в судове засідання викликано представників стягувача, боржника та Вознесенівського ВДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Представник скаржника (позивача-1) у судовому засіданні підтримав скаргу, яка мотивована, зокрема, наступним. 21.04.2017 р. стягувач отримав повідомлення державного виконавця Вознесенського ВДВС м.Запоріжжя про повернення виконавчого документа - наказу № 908/6005/15, виданого 15.02.2016р., стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутністю в ньому дати народження боржника. Посилання на зазначену норму Закону заявник скарги вважає неправомірним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, виходячи з того, що спір виник у зв'язку з невиконанням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 зобов'язань, в яких останній виступає з особливим статусом суб'єкта господарювання, а не в якості фізичної особи - громадянина. Оскільки фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, має особливий статус суб'єкта господарювання, до його підприємницької діяльності, згідно з ст.51 ЦК України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб. Отже, припис п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції, яка набрала чинності 05.10.2016р., про необхідність зазначення дати народження боржника - фізичної особи, яким не є боржник у справі № 908/6005/15, не є обов'язковим. Для фізичної особи - підприємця, в даному випадку, зазначається ідентифікаційний код, який внесено до Єдиного державного реєстру. На момент винесення рішення господарським судом від 03.02.2016р. у справі № 908/6005/15 діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження», що не містила вимог щодо зазначення у виконавчому документі надати народження фізичної особи - підприємця. При оформленні наказу, виданого 15.02.2016 р. на виконання рішення, судом дотримано всіх вимог законодавства, чинного на той час, він містить всі необхідні реквізити та інформацію щодо боржника, що дають змогу його ідентифікувати, тому повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з цієї підстави є необґрунтованим. Обґрунтовуючи скаргу ст. 128 ГК України, ст.ст. 50, 51 ЦК України, ст. 121-2 ГПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скаржник просить: 1) визнати незаконним та скасувати повідомлення державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 14.04.2017р. №53762648/8 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; 2)повернути наказ від 15.02.2016 р. у справі № 908/6005/15 про примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 03.02.2016 р. у справі № 908/6005/15 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя для подальшого виконання.

Від Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов відзив на скаргу, в якому зазначено, що згідно з ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» пред'являються вимоги до виконавчого документа. У частині третій даної статті встановлено, що у виконавчому документі зазначається, зокрема, дати народження боржника - фізичної особи. У виконавчому документі № 908/6005/15, виданому 15.02.2016р., і в заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження відсутня дата народження боржника - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 У зв'язку з чим, на підставі п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» 14.04.2017 р. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке разом із виконавчим документом направлено на адресу стягувача. Згідно ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу, який його видав, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. На підставі викладеного просить скаргу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Представник боржника (відповідача) в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, будь-яких письмових пояснень, клопотань від нього не надійшло.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи своєчасне повідомлення боржника про місце та час розгляду скарги, суд визнав можливим розглянути скаргу за його відсутності в судовому засіданні 23.05.2017р.

Згідно з п. 13 Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність) органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Розглянувши матеріали справи № 908/6005/15, оцінивши доводи скаржника та державної виконавчої служби, суд визнав скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.02.2016 р. у справі № 908/6005/15 задоволено позовні вимоги позивачів: 1. Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, 2. Міського комунального підприємства «Основаніє» до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 14194,35 грн. заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 19.10.2012р. №67/2 та звільнення орендованих приміщень, стягнуто 4263 грн. судового збору. На виконання рішення 15.02.2016р. видано відповідні накази. Згідно змісту резолютивної частини рішення та наказу про стягнення 14194,35 грн. орендної плати встановлено, що право вимоги з цим наказом є солідарним на користь позивачів. З урахуванням ухвали господарського суду Запорізької області від 20.04.2016р. про виправлення помилок, накази дійсні для пред'явлення до виконання до 15.02.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

14.04.2017р. головним державним виконавцем Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено повідомлення №53762648/8 про повернення виконавчого документа - наказу № 908/6005/15, виданого 15.02.2016р., про стягнення з ФОП ОСОБА_1 14194,35 грн., стягувачу - Міському комунальному підприємству «Основаніє», з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі відсутня дата народження боржника.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII набрав чинності 05.10.2016р. Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

В частині 1 статті 4 вказаного Закону встановлені вимоги до виконавчого документа. Так, відповідно до п. 3 частини 1 цієї статті, у виконавчому документі, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Із аналізу зазначеної норми Закону слідує, що у виконавчому документі обов'язкове зазначення дати народження боржника - фізичної особи.

Визначення поняття фізичної особи міститься у ст. 24 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до цієї норми, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Досліджені судом матеріали справи №908/6005/15 свідчать, що спір, який розглядався господарським судом в межах зазначеної справи, виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення №67/2 від 19.10.2012р., укладеного між позивачами (орендодавець, балансоутримувач) та ОСОБА_1 як фізичною особою - підприємцем (орендар). Тобто, стороною (відповідачем) у зазначеній справі ОСОБА_1 виступав як фізична особа - підприємець, а не як фізична особа (громадянин).

Згідно з ч.1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст.58 зазначеного Кодексу, ч. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 51 Цивільного кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, з моменту реєстрації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фізична особа набуває особливого статусу суб'єкта господарювання, здійснює господарську діяльність, реалізовуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), може мати відокремлене майно і нести відповідальність за своїми зобов'язаннями так само, як і юридична особа.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 28.05.2002 р. внесено запис про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи - підприємця; відомості про відміну державної реєстрації, припинення підприємницької діяльності та перебування в процесі припинення станом на 23.05.2017р. відсутні.

Пунктом 3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, на підставі якої державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя винесено повідомлення від 14.04.2017 р. про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу №908/6005/15, виданого 15.02.2016 р., містить вимоги щодо зазначення у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи, що не є тотожним фізичній особі - підприємцю. За таких обставин, доводи заявника скарги є правомірними, зазначене повідомлення прийнято державним виконавцем необґрунтовано та є незаконним.

Слід також зазначити, що на момент прийняття рішення у справі № 908/6005/15 (03.02.2016р.) та видачі наказу на його виконання (15.02.2016р.) був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV. Згідно з п. 3 ч. 1 статті 18 цього Закону було встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, на момент видачі наказів у справі № 908/6005/15 обов'язкового зазначення у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи-підприємця, також не вимагалося, передбачалася лише можливість (право, а не обов`язок) зазначення інших даних, зокрема, і дати народження (для фізичних осіб), якщо вони відомі суду. Виданий судом наказ у справі № 908/6005/15 відповідає вимогам Закону «Про виконавче провадження», як у редакціїї що діяла на момент його видачі, так і в редакції Закону, чинній на даний час, містить усі необхідні відомості, які дають змогу ідентифікувати боржника: ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові), його місце проживання, індивідуальний ідентифікаційний номер.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, визнання постанови (повідомлення) державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження, які за своїм змістом є наслідком виконавчих дій, недійсною чи незаконною по суті є тотожним. Скасування судом постанови (повідомлення) органу державної виконавчої служби не передбачено. Повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє останнього права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання судового рішення, тому в частині вимоги про повернення судом наказу до Вознесенівського ВДВС м.Запоріжжя для подальшого виконання слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково - в частині вимог про визнання незаконним (недійсним) повідомлення державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 14.04.2017 р. №53762648/8 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. В частині вимог про скасування цього повідомлення, а також про повернення судом наказу до відділу державної виконавчої служби для подальшого виконання - скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/6005/15 задовольнити частково.

2. Визнати незаконним (недійсним) повідомлення державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 14.04.2017 р. № 53762648/8 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

3. В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Суддя О.С.Боєва