ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 травня 2017 р. Справа № 903/219/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Волиньобленерго в особі Луцької міської філії, м.Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.», м.Луцьк

про стягнення 87 502, 22 грн.

Суддя Пахолюк В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 30.12.2016р. №13/18-278;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 645/6 від 28.04.2017 р.

За клопотанням представника відповідача спір відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України розглянуто з продовженням строку його розгляду.

В судовому засіданні було оголошено перерву: з 03.05.2017 р. до 10.05.2017 р. для долучення сторонами додаткових доказів: позивачем додаткових письмових обгрунтувань та доказів надіслання рахунків відповідачу; відповідачем - заперечень з врахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог; з 10.05.2017 р. до 22.05.2017 р. для долучення відповідачем додаткових доказів у справі.

Суть спору:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Волиньобленерго, звернувшись до суду в особі Луцької міської філії з позовом, просив стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.» штрафні санкції в сумі 74 470, 37 грн. за прострочення виконання грошових зобовязань по оплаті використаної електроенергії за період з 01 вересня 2014 р. по 28 лютого 2017 р., в т.ч. 3 064, 13 грн. 3% річних, 29 781, 33 грн. інфляційних втрат та 41 624, 91 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами договір про користування електричною енергією № 745 від 27.11.1998 р., рахунки за активну електричну енергію за період з 01.09.2014 р. по 01.02.2017 р., картку розрахунків з ТзОВ «М.Ж.К.».

26.04.2017 р. позивач подано заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просить стягнути з відповідача 87 502, 22 грн., в т.ч. 4 006, 49 грн. 3% річних, 33 276, 63 грн. інфляційних втрат та 50 219, 10 грн. пені.

В обгрунтування даної заяви посилається на збільшення періоду прострочення, а саме, донараховано штрафні санкції за рахунками (грошовими зобовязаннями) лютий-березень 2017 р.

Дана заява прийнята судом, оскільки відповідає вимогам ст.22 ГПК України. Спір вирішується, виходячи з нової ціни позову - 87 502, 22 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 28.04.2017 р. заперечує проти задоволення позову з наступних підстав:

- Умовами договору № 745 від 27.11.1998 р. передбачено надання Електропостачальною організацією рахунків-фактур за використану електричну енергію протягом 5-ти робочих днів після розрахункового дня, номери і назви яких вказуються Споживачем в платіжних документах. Товариство «М.Ж.К.» отримувало рахунки позивача, виписані згідно договору № 529-0745000 від 10.08.2005 р., який між позивачем і відповідачем не укладався, що було зазначено в рішенні суду від 15.02.2017 р. (справа № 903/1025/16).

- Товариство «М.Ж.К.» фактично не могло виконати зобовязання по оплаті електроенергії, оскільки зазначені в п.8.1 договору рахунки, за наявною інформацією, не використовувались позивачем щонайменше з лютого 2006 р.

- Товариство «М.Ж.К.» заперечує проти стягнення пені, яка нарахована за період з 01 жовтня 2014 р. по 31.12.2015 р. у звязку з закінченням строку позовної давності.

- Товариство «М.Ж.К.» не визнає позовну вимогу в частині стягнення інфляційних втрат за грудень 2014 р., березень 2015 р., травень 2015 р., жовтень 2015 р., березень 2016 р., вересень 2016 р., листопад 2016 р., оскільки останні нараховані з порушенням методики нарахування (найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат).

Крім того, у письмових поясненнях від 05.05.2017 р. відповідач просить врахувати те, що оплата за спожиту електроенергію за період, вказаний позивачем з вересня 2014 р. по листопад 2016 р., сплачувалась по факту на підставі рахунків та актів про використану електричну енергію, оформлених на виконання договору № 529-0745000 від 10.08.2005 р., що не укладався, з чого по суті випливає, що між сторонами існували позадоговірні відносини, а тому стягнення пені за договором на користування електричною енергією від 27.11.1998 р. № 745 є неправомірним.

Позивач у додаткових поясненнях № 02-12/1137 від 04.05.2017 р., поданих з врахуванням відзиву відповідача, зазначає, що твердження відповідача про неотримання рахунків-фактур, виписаних на виконання договору від 27.11.1998 р. № 745, що перешкоджало йому належним чином виконувати умови договору, є необгрунтованими, оскільки п.8.1 договору передбачено, що оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів в 10-денний термін від розрахункового дня, який згідно п.6.3 договору визначається на 21 число для місяця з 31 днем (20 число для місяця з 30-ма днями).

Тобто, виходячи з умов договору, момент виконання грошового зобовязання відповідачем визначено календарною датою і не ставиться в залежність від отримання чи неотримання ним рахунку-фактури.

Той факт, що у сторін не виникало розбіжностей щодо кількості та вартості відпущеної позивачем та використаної відповідачем електричної енергії, підтверджується актами звіряння розрахунків, які періодично підписували представники сторін.

Щодо розрахункових рахунків, які з тверджень відповідача, не були йому відомі, то зазначене спростовується, оскільки дійсні рахунки зазначались в рахунках-фактур, копії яких та розписки про їх отримання додано до позовної заяви.

Крім того, між сторонами тривалий час велось листування з приводу питань виконання договору, де також неодноразово зазначались банківські реквізити поточних рахунків.

Разом з тим, фактами оплати відповідачем за електричну енергію протягом спірного періоду, що підтверджується платіжними дорученнями, додатково стверджується про його обізнаність щодо дійсних рахунків.

Відповідач, посилаючись на норму ч.3 ст.219 ГК України як підставу для відмови у стягненні пені, не надає жодних доказів вчинення будь-яких неправомірних дій (бездіяльності) зі сторони позивача.

Щодо заперечень про неправомірність нарахування інфляційних сум, то, з пояснень позивача, останні нараховувались у тих випадках, коли період прострочення тривав більше 15 календарних днів у відповідному місяці, що відповідає рекомендаціям ВСУ, викладеним у листі № 62-69 від 03.04.1997 р. та інформаційному листу ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р.

Представником позивача в судовому засіданні 22.05.2017 р. повідомлено про зміну найменування позивача Публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» на Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів Товариства про зміну типу акціонерного товариства (протокол № 22 від 14.04.2017 р.) та подано клопотання № 02-12/1326 від 19.05.2017 р. про долучення до матеріалів справи Статуту Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» та виписки з ЄДРПОУ щодо ПАТ «Волиньобленерго».

Відповідно до ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи встановлення факту процесуального правонаступництва з урахуванням вимог ст. 25 ГПК України, що підтверджено поданими позивачем доказами - Статутом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», затвердженим Загальними зборами акціонерів від 14.04.2017 р. (протокол № 22), випискою з ЄДРПОУ щодо ПАТ «Волиньобленерго», суд вважає за необхідне здійснити заміну позивача у справі - Публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії.

Відповідачем 19.05.2017 р. на адресу суду подано додаткові письмові пояснення у яких повідомляє, що між головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області, Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів та бюджету Луцької міської ради Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, Товариством "М.Ж.К." та Луцькою міською філією ПрАТ "Волиньобленерго" було укладено Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду держбюджету предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", якими сторони фактично змінили порядок і строк проведення розрахунків за електроенергію, а відтак, нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення умов Договору на користування електричною енергією від 27.11.1998 року №745 за електроенергію, яка була оплачена згідно з такими протокольними рішеннями, не грунтується на приписах чинного законодавства, та не можуть бути стягнуті.

З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері енергопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між Товариством "М.Ж.К," та ПрАТ "Волиньобленерго", Товариство "М.Ж.К." не мало можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за спожиту електроенергію, які оплачувались відповідно до спільних протокольних рішень, у звязку з чим його вина відсутня, тому відсутній склад правопорушення і відповідно до ст.217 ГК України, ст.614 ЦК України позбавляє права позивача застосувати до Товариства «М.Ж.К.» заходи відповідальності, передбачені Договором на користування електричною енергією від 27.11.1998 р. № 745 та, у свою чергу, тягне за собою відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Долучив до матеріалів справи копії платіжних доручень, актів звіряння та спільних протокольних рішень за серпень 2014 січень 2017 р.копії рахунків за період листопад 2014 р. по грудень 2016 р. з відміткою Управління державної казначейської служби в м.Луцьку Волинської області.

Господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, встановив наступне:

27.11.1998 р. між Державною акціонерною Електропостачальною компанією «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії (правонаступником всіх прав та обовязків якого є Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго") (Електропостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.» (споживач) укладено договір на користування електричною енергією № 745.

Відповідно до пункту 10.2. договору сторонами погоджено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.1998 року. По закінченні цього терміну договір вважається щорічно продовженим на наступний рік при відсутності письмових заяв про перегляд або відмову від нього будь-якої з сторін.

Згідно з розділом 1 договору Електропостачальна організація зобов'язується поставити електричну енергію, як різновид промислової продукції, до межі розподілу електричних мереж в кількості та на умовах визначених договором, Споживач з свого боку, зобовязується при користуванні електричною енергією виконувати умови договору і проводити своєчасну оплату використаної електроенергії та інших нарахувань.

Відповідно до п. 4.1 договору Споживач зобовязаний оплачувати використану енергію, а також інші платежі згідно з чинними тарифами, індексом цін та умовами Договору. Оплату проводити в грошовій формі на відповідні розрахункові рахунки Електропостачальної організації.

У розділі 6 договору сторонами погоджено, що розрахунковим періодом вважається період часу (з дня наступного за розрахунковим днем попереднього місяця по розрахунковий день поточного місяця включно), за який визначається кількість використаної електроенергії та здійснюються взаєморозрахунки між сторонами. Тривалість розрахункового періоду відповідає кількості календарних днів поточного місяця. «Розрахунковий день» (останній день розрахункового періоду в який проводиться запис показників приладів обліку) визначається на 21 число для місяця з 31 днем (20 число для місяця з 30-ма днями).

Кількість використаної електричної енергії та потужності визначається за показниками приладів обліку електроенергії станом на «розрахунковий день» (п.7.1).

У п.8.1 договору передбачено, що оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів в 10-денний термін від розрахункового дня, який згідно п.6.3 договору визначається на 21 число для місяця з 31 днем (20 число для місяця з 30-ма днями). Днем оплати вважається день зарахування коштів на розрахункові рахунки Електропостачальної організації.

Згідно п.8.4 договору в випадку неоплати, або неповної оплати платежів нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочки. Сума нарахованої пені включається в наступний рахунок-фактуру.

На виконання умов договору позивачем за період з 01.09.2014 р. по 25.04.2017 р. надавались відповідачу послуги з постачання електроенергії за тарифами, встановленими Національною комісією з питань регулювання електроенергетики, що підтверджено відповідними рахунками.

В порушення умов договору та ст.193 Господарського кодексу України, ст. 526, 599 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язання належним чином не виконував, оплату за поставлену електроенергію здійснював з прострочкою платежів у звязку з чим, йому на підставі ст.ст.230, 232 ГК України, п.8.4 договору нараховано пеню в сумі 50 219, 10 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України 3% річних в сумі 4 006, 49 грн. та інфляційних втрат в сумі 33 276, 63 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві, товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Договір укладається на розсуд сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з положеннями частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 № 64 "Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" цей порядок визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот; на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату, рентної плати за транзитне транспортування трубопроводами природного газу територією України, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Казначейство перераховує суми субвенцій на рахунки обласних бюджетів та бюджету м. Києва, відкриті в органах Казначейства, згідно з розписом державного бюджету в межах зобовязань місцевих бюджетів за видатками, зазначеними в пункті 1 цього Порядку.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 № 493/688 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до пунктів 1.1 -1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ теплопостачання і електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20.

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 2.6. розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 № 20 Товариство «М.Ж.К.» та Луцька міська філія «Волиньобленерго» до 7 числа кожного місяця підписує акт звірки взаєморозрахунків за електричну енергію.

На підставі даного акту Товариство «М.Ж.К.» готує та підписує всіма учасниками розрахунків спільне протокольне рішення і передає Луцькій міській філії ПрАТ «Волиньобленерго» для подальшої передачі державному казначейству України.

З долучених відповідачем доказів вбачається, що між головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області, Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів та бюджету Луцької міської ради, Департаменту соціальної політики Луцької міської ради. Товариством "М.Ж.К." та Луцькою міською філією ПрАТ "Волиньобленерго" було укладено Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду держбюджету предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Згідно п.4 Спільних протокольних рішень розрахунки проводяться за такою схемою:

- Державна казначейська служба України перераховує ГУДКСУ у Вол. обл. кошти з приміткою Постанова Уряду від 11.01.2005р. № 20. Електроенергія".

- ГУ ДКСУ у Вол. обл. перераховує ДФВОДА кошти з таким записом у графі: «призначення платежу»: «Електроенергія» за поточний місяць 20___ року «С» та Постанова Уряду від 11.01.2005 р. № 20».

- ДФВОДА перераховує ДФ та БЛМР кошти з таким записом у графі: «призначення платежу»: «Електроенергія» за поточний місяць 20___року «П» «Електроенергія» за поточний місяць 20___ року «С» (утримання будинку) та «Постанова Уряду» від 11.01.2005 р. № 20».

- ДФ та БЛМР перераховує ДСПЛМР кошти з таким записом у графі: «призначення платежу»: «Електроенергія» за поточний місяць 20___року «П»; «Електроенергія» за поточний місяць 20___року «С» (утримання будинку) та «Постанова Уряду» від 11.01.2005 р. № 20».

- ДСПЛМР сплачує Підприємству за пільги та субсидії в сумі з таким записом у графі: Призначення платежу: Стаття Електроенергія" за поточний місяць 20___року П; Електроенергія за поточний місяць 20___ року С (утримання будинку) та Постанова Уряду від 11.01.2005р. № 20.

- Підприємство перераховує Луцькій міській філії ПрАТ Волиньобленерго кошти за електроенергію з таким записом в графі Призначення платежу: за спожиту електроенергію за місяць 20___року згідно Постанови Уряду від 11.01.2005р. № 20 протокол погодження від ___ 20___року № "П", "С".

У п. 5. спільних протокольних рішень сторони передбачили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію і невиконання своїх зобов'язань за цими спільними протокольними рішеннями відповідно до чинного законодавства (п. 6. рішень).

Судом встановлено, що спільні протокольні рішення підписано сторонами.

На підставі зазначених протокольних рішень перераховано усі належні до сплати суми за спожиту електроенергію на підставі платіжних доручень (копії додаються).

Укладанням зазначених спільних протокольних рішень сторони фактично змінили порядок і строк проведення розрахунків за електроенергію, поставлену відповідно до договору на користування електричною енергією № 745 від 27.11.1998 р., що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

За таких обставин суд вважає, що Товариство "М.Ж.К." вжило усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання грошового зобовязання в частині погашення заборгованості перед ПрАТ "Волиньобленерго".

Водночас, для застосування штрафних санкцій, передбачених п.8.4. договору на користування електричною енергією та наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 230-232, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 546, 599, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 25, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

вирішив:

1. Позивача у справі - Публічне акціонерне товариство Волиньобленерго в особі Луцької міської філії замінити на Приватне акціонерне товариство Волиньобленерго в особі Луцької міської філії в результаті процесуального правонаступництва.

2. В позові відмовити.

Повне рішення складено - 24.05.2017 р.

Суддя В.А. Пахолюк