донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

25.05.2017р. справа № 908/3203/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача (за первісним позовом):ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача (за первісним позовом):ОСОБА_5 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Буд», м. Токмак, Запорізька область
таПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від08.02.2017р.
у справі№ 908/3203/16 (суддя Колодій Н. А.)
за первісним позовомПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя
до відповідача (за первісним позовом)Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Буд», м. Токмак, Запорізька область
про зобовязання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Південь Буд», м. Токмак, Запорізька область
до відповідача (за зустрічним позовом)Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя
провизнання укладеним договору на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем за зустрічним позовом

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя (далі «Запоріжгаз») звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Буд», м. Токмак, Запорізька область (далі «Товариство») про зобовязання укласти договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій позивачем за первісним позовом.

25.01.2017р. до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Товариства Запоріжгазу про визнання укладеним договір на користування складовими газорозподільної системи в редакції, запропонованій Товариством.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.01.2017р. зустрічну позовну заяву було прийнято до сумісного розгляду з первісною позовною заявою, судове засідання призначено на 08.02.2017р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 в задоволені первісного та зустрічного позову відмовлено.

Ухвалюючи спірне рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем та умов спірного договору, договір на користування складовими газорозподільними системами укладається між Власником газопроводу та Користувачем (Оператором ГРМ). На думку місцевого господарського суду, право власності на нерухоме майно, яким є газопровід, Товариство може набути лише після

- прийняття зазначеного обєкту в експлуатацію у встановленому законом порядку та

- здійснення державної реєстрації цього майна відповідно до приписів діючого законодавства.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження державної реєстрації згаданого газопроводу Товариство право власності на це майно не набуло. Відтак спірний договір між сторонами не може бути укладений

Не погодившись з прийнятим рішенням, Сторонами подано апеляційні скарги.

Товариство у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 в частині відмови в задоволені зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу там, що за положеннями ч.ч. 3-7 ст. 181 Господарського кодексу України (далі «ГК України»), спірний договір в редакції Товариства є укладеним та діє з 11.10.2016р.

Окрім того вважає, що згідно приписів ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі «Закон про реєстрацію») магістральний трубопровід, щодо експлуатації якого має бути укладений спірний договір, не потребує державної реєстрації. Відтак право власності набуте Товариством з моменту введення його в експлуатацію.

Запоріжгаз у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити власні позовні вимоги.

Зокрема, Запоріжгаз не згоден з висновком суду щодо відсутності у Товариства права власності на газопровід, як складовою єдиної газотранспортної системи України у звязку з відсутністю правових підстав для таких правовідносин.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.04.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» було приєднано до апеляційного провадження у цій справі.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

На виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 12.04.2017р. представники сторін через канцелярію суду надіслали витребувані судом докази та пояснення.

Представник позивача (за первісним позовом) в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача (за первісним позовом), просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити власні позовні вимоги.

Представник відповідача (за первісним позовом) в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя, наполягав на доводах, викладених в його апеляційній скарзі та звернувся до суду з проханням скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 в частині відмови в задоволені зустрічного позову.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягає задоволенню, а рішення залишенню без змін, з огляду на таке.

06.06.2016р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області за номером № ЗП 49, зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. Даною декларацією введено в експлуатацію обєкт: газопровід довжиною 15360 м., пункт газорегуляторний шкафной ПГО 60-2-01-У-G250-80-0,6-У1 з двома регуляторами тиску газу РДГ-50, коректором ТАНДЕМ і лічильником газу ультразвуковим КУРС-01 (газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва, код обєкту 2222,1, категорія складності ІІІ). Замовник, генеральний підрядник, генеральний проектувальник ТОВ «Південь - Буд».

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

На виконання норм Закону України «Про ринок природного газу» Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2494 був затверджений «Кодекс газорозподільних систем» (далі «Кодекс»), яким визначені взаємовідносини оператора газорозподільних систем із субєктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими субєктами ринку природного газу.

Відповідно до розділу ІІ Кодексу експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператор газорозподільної системи (далі «Оператори ГРМ»).

Пунктом 2 розділу ІІІ Кодексу передбачено, що власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобовязані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).

На підставі Ліцензій № 1227 від 09.04.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Запоріжгаз здійснює діяльність розподілу природного газу.

Згідно з ч. 1 розділу ІІІ Кодексу експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Оператор ГРМ - є субєкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (п.4 Розділу Ш Кодексу).

Отже, Запоріжгаз за усіма ознаками є оператором газорозподільної системи.

Приймаючи рішення у цій справі суд першої інстанції зазначив про недоведеність Товариством наявності права власності стосовно згаданого газопроводу, адже останній як обєкт нерухомості не зареєстрований у відповідному реєстрі прав на нерухоме майно.

Втім судова колегія не може погодитись з таким висновком місцевого господарського суду та вважає його таким, що не ґрунтується на нормах діючого матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного Кодексу України (далі «ЦК України») право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи спірний газопровід введений в експлуатацію у ІІ кварталі 2016р., що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ складності, зареєстрованій 06.06.2016р. (а.с. 17).

Так, частиною 4 статтею 5 Закону Про реєстрацію встановлено, що «(…)не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на (…) промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі) (…)».

За таких обставин висновок місцевого господарського суду щодо необхідності державної реєстрації згаданого газопроводу Товариства, як передумови набуття права власності, - на думку апеляційного суду, є хибним.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є домовленістю двох або більше сторін.

Загальний порядок укладання господарських договорів врегульований ст.. 181 ГК України.

Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» перебуває в Зведеному переліку субєктів природних монополій. До того ж необхідність укладання відповідного договору визначена Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.08.2016р. Товариство звернулося до Запоріжгазу з листом за вих. № 49 від 08.07.2016р. з пропозицією скласти з власником цього міжселищного газопроводу Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь -Буд» договір купівлі-продажу з ціною 3 987,142 грн, або договір оренди на умовах 5% річних з урахуванням помісячного індексу інфляції.

Листом за вих. № 06/1007 від 16.08.2016р. Запоріжгаз в особі Токмацького управління з експлуатації газового господарства «Запоріжгаз», посилаючись на п. 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу, направив Товариству два примірники проекту договору на користування складовими газотранспортними системами об'єкту «Газифікація сіл Левадне, Долина, Рибалівка, Любимівка Токмацького району, І черга будівництва. Міжселещний газопровід високого та середнього тиску», з пропозицією підписати договори та один примірник повернути на адресу ПАТ «Запоріжгаз» Токмацьке УЕГГ.

Згаданий лист з проектом спірного договору був отриманий Товариством 30.08.3016р., що підтверджується листом Укрпошти № 377/01 від 13.09.2016р.

У відповідь на пропозицію щодо укладання договору Товариство з листом № 54 від 16.09.2016р. надіслало на адресу Запоріжгаз протокол розбіжностей до зазначеного договору. Цей лист разом з протоколами розбіжностей до проекту договору № 1 на користування складовими газорозподільної системи від 06.06.2016р. був отриманий Запоріжгазом 20.09.2016р, про що свідчить відповідний штамп Запоріжгазу на листі Товариства № 54 від 16.09.2016р. (а.с. 22).

Згідно ч. 5 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції,а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

За с. 7 цієї норми, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Натомість, Запоріжгаз, отримавши протокол розбіжностей у визначений Законом 20-ти денний термін (до 11.10.2016р.) заходів щодо врегулювання розбіжностей не вжив, неврегульовані розбіжності для вирішення суду не передав.

Тому в силу імперативної норми п.7 ст.181 Господарського кодексу України, пропозиції Товариства, визначені ним у протоколі розбіжностей до спірного договору вважаються прийнятими Запоріжгазом. Відтак, спірний договір є таким, що укладений в редакції цього протоколу розбіжностей.

Посилання Запоріжгазу на те, що разом із протоколом розбіжностей Товариством до його листа № 54 від 16.09.2016р. не було додано примірника підписаного ним договору, щодо якого був складений цей протокол судом до уваги не приймається, адже визначені ч.ч 5-7 ст. 181 ГК України дії сторони ініціатора укладання договору, строки виконання цих дій та правові наслідки не вжиття заходів з врегулювання розбіжностей у визначені строки не ставляться у залежність від отримання примірника відповідного проекту договору разом з протоколом розбіжностей до нього.

Відтак, приймаючи до уваги всі вказані вище обставини та наведені норми законодавства, апеляційний суд робить висновок, що пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь - Буд» вважаються прийнятими Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», а договір укладеним з урахуванням протоколу розбіжностей до нього.

За таких обставин підстави для задоволення як первісного, так і зустрічного позовів відсутні, адже спір з приводу умов Договору був врегульований сторонами до подачі ними позовів.

Враховуючи, що помилковий висновок місцевого господарського суду не вплинув на правильність остаточних висновків місцевого господарського суду рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 залишається без змін з мотивів, викладених у цій Постанові суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Буд», м. Токмак, Запорізька область та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.02.2017р. у справі № 908/3203/16 залишити без змін з мотивів викладених у цій постанові.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - у справу;

1 - ГСЗО;

1 - ДАГС.