ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 915/192/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не зявився,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства НПО ДНІПРОПРЕС

(49000, м.Дніпро, вул.Героїв Сталінграду, буд.139),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Д.ЕНЕРДЖИ ІНЖИНІРИНГ

(54001, АДРЕСА_1),

про: стягнення 14085,32 грн., з яких: 11478,24 грн. основного боргу, 1873,59 грн. пені, 271,65 грн. - 3% річних та 461,84 грн. збитків від інфляції, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 11478,24 грн., неустойку в сумі 1873,59 грн., 3% річних в сумі 271,65 грн. та інфляційні втрати в розмірі 461,84 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору №0103-1 від 01.03.2016 відповідач своєчасно не здійснив розрахунки за виконані та прийняті роботи у сумі 11478,24 грн. У звязку з несвоєчасною оплатою, позивачем нараховані неустойку, 3% річних та збитки від інфляції.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвали суду від 20.03.2017, 25.04.2017 надіслані судом на адресу відповідача повернуті підприємством звязку з приміткою за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи місцезнаходженням відповідача є 54001, АДРЕСА_1. Тобто, ухвали суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи та згідно ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами.

У відповідності до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 25.04.2017 відкладено розгляд справи.

25.04.2017 від позивача надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу за відсутності його представника за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 17.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

01.03.2016 між Приватним акціонерним товариством НПО ДНІПРОПРЕС (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Д.ЕНЕРДЖИ ІНЖИНІРИНГ (замовник) укладено Договір №0103-1 підряду на термообробку (надалі Договір №0103-1), за умовами якого відповідач доручає, а виконавець приймає на себе обовязок виконати роботи з термообробки продукції, яка надана замовником, а замовник зобовязується прийняти продукцію після термообробки та оплатити виконану роботу на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 Договору №0103-1) (а.с.8-10).

Відповідно до п.6.1 Договору №0103-1 загальна сума договору визначається як загальна вартість робіт, виконаних у відповідності з доданими специфікаціями.

Згідно п. 1.2 Договору №0103-1 назва та вид продукції, яка надається для термообробки, її кількість, матеріал (із зазначенням стандарту, ТУ), заставна вартість, види та режими термообробки, данні про проведення термообробки по режимам замовника або виконавця, додаткові вимоги або випробування, вартість робіт та строки їх виконання зазначені в специфікаціях (додатках), які є невідємною частиною цього договору.

За умовами п.6.2 Договору №0103-1 платежі по договору здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений в статті 10 цього Договору: 50% від суми специфікації (додаток 1) протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту підписання специфікації; решту частину суми оплати протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання повідомлення про готовність продукції до відправлення.

За змістом пунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Договору №0103-1 замовник зобовязався: своєчасно надати виконавцю продукцію та документацію, необхідну для виконання робіт, своєчасно оплатити виконані роботи відповідно до п. 6.2 договору та протягом 10 (десяти) банківських днів з дня письмового повідомлення виконавця про готовність продукції до відвантаження прийняти продукцію після термообробки (в подальшому «готова продукція) та вивезти її зі складу виконавця.

Згідно пунктів 2.2.1, 2.2.2 Договору №0103-1 виконавець зобовязаний своєчасно та якісно виконати роботи з термообробки продукції та своєчасно передати замовнику готову продукцію.

Відповідно до п.3.1 Договору №0103-1 виконавець приступає до виконання робіт після перерахування замовником передплати відповідно до п.6.2 цього договору.

Згідно з п.3.3 Договору №0103-1 передача продукції виконавцю для виконання термообробки оформлюється Актом приймання-передачі (видаткової накладної).

Пунктом 4.2 Договору №0103-1 передбачено, що разом з готовою продукцією виконавець надає замовнику наступні документи: акт приймання-передачі (видаткові накладні), сертифікат якості на виконані роботи, рахунки та сторони підписують акт приймання-передачі виконаних робіт із зазначенням виду виконаних робіт термообробки, виконаних додаткових вимог та/або проведених випробувань.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 01.03.2017 (п.10.1 Договору №0103-1).

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що на виконання п.1.2 Договору №0103-1 між сторонами було складено та підписано Специфікацію №1 від 01.03.2016, відповідно до якої строк виготовлення продукції протягом 20 робочих днів з моменту отримання передплати; умови оплати: 50% передплата; 50% по факту готовності продукції до відправлення (а.с.11).

Крім того, між сторонами було складено та підписано Додаток до специфікації №1 від 16.03.2016, відповідно до якого загальна вартість робіт складає 22956,48 грн. (а.с.12).

На виконання специфікації відповідачем проведено оплату у сумі 22956,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками від 02.03.2016, від 17.03.2016 та від 28.03.2016 (а.с.13-15).

Листом вих. №0104-3 від 01.04.2016 позивач повідомив відповідача, що у звязку з перезавантаженістю печей позивач не має можливості виконати термообробку валу Н26.03.001-Р відповідно до специфікації № 1 та гарантував повернення отриманих грошових коштів (а.с.16).

Листом вих. №146 від 15.04.2016 відповідач просив позивача повернути грошові кошти в розмірі 22956,00 грн. (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів справи позивач повернув відповідачу грошові кошти зазначені в листі вих. №146 від 15.04.2016 в повному обсязі, а саме в сумі 22956,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 10.05.2016 (а.с.18).

Як зазначає позивач у позовні заяві, в подальшому у позивача зявилась можливість частково виконати замовлення відповідача.

Матеріали справи свідчать, що в подальшому на виконання умов договору №0103-1 від 01.03.2016 та специфікації №1 від 01.03.2016 позивачем були проведені роботи з надання послуг з термообробки на загальну суму 11478,24 грн., про що між сторонами складено та підписано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.05.2016 (а.с.19).

17.05.2016 відповідач надав позивачу гарантійний лист №169, у якому просить позивача відвантажити Вал Н26.03.001-Р, 40ХН в кількості 1 штука. Оплату за вал, а саме 11478,24 зобовязується провести до 20.05.2016 включно (а.с.21). Лист №169 від 17.05.2016 підписано директором ОСОБА_2 та скріплено печаткою відповідача.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується Довіреністю №207 від 17.05.2016 на отримання цінностей за Договором підряду №0103-1 від 01.03.2016, яка видана директору ОСОБА_2 (а.с.20).

В строк зазначений у Листі №169 від 17.05.2016 відповідачем оплату за надані послуги підряду не було проведено.

06.12.2016 позивачем направлено на адресу відповідача претензію №549 про погашення заборгованості в сумі 11487,24 грн. (а.с.22). Факт направлення претензії підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 08.12.2016 (а.с.23). Доказів надання відповіді на вищезазначену претензію суду не подано.

02.02.2017 позивач направив відповідачу ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2017, в якому зафіксована наявність заборгованості по спірних відносинах у відповідача перед позивачем в сумі 11478,24 грн.(а.с.25).

Позивач стверджує, що станом на день звернення з позовом до суду заборгованість за договором підряду відповідачем не сплачена.

Дослідивши та оцінивши відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України надані докази, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день розгляду справи, суду не подано доказів оплати заборгованості за договором підряду №0103-1 на загальну суму 11478,24 грн., як і не спростовано позовних вимог.

Отже, позовна вимога про стягнення заборгованості за проведення робіт з надання послуг з термообробки по Договору підряду №0103-1 від 01.03.2016 року у розмірі 11478,24 грн. підлягає задоволенню.

За приписами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 271,65 грн. нараховані за період з 21.05.2016 по 01.03.2017.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем та дійшов наступних висновків.

При нарахуванні 3% річних позивачем допущено арифметичну помилку, а саме позивачем не враховано, що у 2016 році 366 днів.

Судом розмір 3% річних уточнено, виходячи з наступного.

- за період з 21.05.2016 по 31.12.2016 (225 дн.), виходячи із суми боргу 11478,24 грн.: 11478,24 грн. х 3% х 225 дн. / 366 дн. = 211,69 грн.;

- за період з 01.01.2017 по 01.03.2017 (59 дн.), виходячи із суми боргу 11478,24 грн.: 11478,24 грн. х 3% х 59 дн. / 365 дн. = 55,66 грн.;

Враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню підлягають 3% річних у загальній сумі 267,35 грн. (211,69 + 55,66).

В частині стягнення 3% річних у сумі 4,30 грн. слід відмовити.

Також позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляції за період з червня по жовтень 2016 року у сумі 461,84грн.

Перевіривши розрахунок збитків від інфляції суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки

На підставі п.7.5. Договору №0103-1 від 01.03.2016 та у відповідності до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями) та ч.6 ст.232 ГК України, позивачем нарахована пеня в сумі 1873,59 грн. за період з 21.05.2016 по 21.11.2016.

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що при нарахуванні пені позивачем допущено арифметичну помилку. Судом розмір нарахованої пені уточнено, а саме.

- за період нарахування з 21.05.2016 по 26.05.2016 (6 дн.), ставка НБУ- 19 %, подвійна ставка НБУ 38 %: 11478,24 х 38 % х 6 дн. / 366 дн. = 71,50 грн.;

- період нарахування з 27.05.2016 по 23.06.2016 (28 дн.), ставка НБУ- 18 %, подвійна ставка НБУ 36 %: 11478,24 х 36 % х 28 дн. / 366 дн. = 316,12 грн.;

- період нарахування з 24.06.2016 по 28.07.2016 (35 дн.), ставка НБУ- 16,50 %, подвійна ставка НБУ 33 %: 11478,24 х 33 % х 35 дн. / 366 дн. = 362,22 грн.;

- період нарахування з 29.07.2016 по 15.09.2016 (49 дн.), ставка НБУ- 15,50 %, подвійна ставка НБУ 31 %: 11478,24 х 31 % х 49 дн. / 366 дн. = 476,38 грн.;

- період нарахування з 16.09.2016 по 27.10.2016 (42 дн.), ставка НБУ- 15 %, подвійна ставка НБУ 30 %: 11478,24 х 30 % х 42 дн. / 366 дн. = 395,15 грн.;

- період нарахування з 28.10.2016 по 21.11.2016 (25 дн.), ставка НБУ- 14 %, подвійна ставка НБУ 28 %: 11478,24 х 28 % х 25 дн. / 366 дн. = 219,53 грн.;

Таким чином, загальний розмір пені за неналежне виконання відповідачем зобовязань за Договором №0103-1 від 01.03.2016, за період з 21.05.2016 по 21.11.2016, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1840,90 грн. (71,50 + 316,12 + 362,22 + 476,38 + 395,15 + 219,53).

В частині стягнення пені у сумі 32,69 грн. слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1600,00 грн. Розмір позовних вимог при поданні позову складав 14085,32 грн.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог (99,73% від заявлених вимог), стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1595,68 грн. (1600 грн. х 99,73%).

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Д.ЕНЕРДЖИ ІНЖИНІРИНГ, 54001, АДРЕСА_1 (р/р 8126 у філії АТ «Укрексімбанк» в м.Миколаєві, МФО 326739, ) на користь Приватного акціонерного товариства НПО ДНІПРОПРЕС, 49700, м.Дніпро, вул.Героїв Сталінграду, буд.139 (р/р 2002 в ПАТ «АКБ «КОНКОРД», м.Дніпро, МФО 307350, ) заборгованість по Договору №0103-1 від 01.03.2016 в сумі 11478,24 грн., 461,84 грн. збитків від інфляції, 267,35 грн. 3% річних, 1840,90 грн. пені та 1595,68 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 22 травня 2017 року.

Суддя М.В.Мавродієва