ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.05.2017р. Справа № 910/5396/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року та видачу дубліката наказу Господарського суду Донецької області по справі від 07.07.2014року №910/5396/14

за позовом: ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Євроекспрес пошта, м. Донецьк

про стягнення 19873,98грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від ВДВС: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.06.2014р. позовні вимоги ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Євроекспрес пошта, м. Донецьк про стягнення 19873,98грн. задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 18400,00грн., 3,70грн. інфляційних витрат, 44,70 3% річних та судового збору у розмірі 1696,00грн., в решті вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення 07.07.2014р. виданий відповідний наказ.

15.06.2015 на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 підприємство "Київпастранс" про видачу дублікату судового наказу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.07.2015 заяву ОСОБА_1 підприємства "Київпастранс" про видачу дублікату наказу господарського суду Донецької області задоволено, видано дублікат наказу.

24.07.2015 від ОСОБА_1 підприємства "Київпастранс" в особі автобусного парку № 5 надійшла заява про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання. Заява мотивована тим, що у звязку з проведенням активної фази антитерористичної операції у м. Донецьку та призупиненням роботи ВДВС Будьонівського РУЮ у м. Донецьку, позивач не зміг у встановлений законом строк подати наказ суду від 07.07.2014 до примусового виконання. Після відновлення роботи ВДВС Будьонівського РУЮ у м. Донецьку в м. Краматорськ, позивач не мав можливості одразу звернутись до виконавчої служби, оскільки вказаний наказ суду було втрачено. Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікату наказу. Вказану заяву ухвалою суду від 02.07.2015 було задоволено, видано дублікат наказу. Однак, ухвалу суду та дублікат наказу позивач отримав 13.07.2015, а строк предявлення наказу до виконання встановлений до 04.07.2015. У звязку з чим строк предявлення наказу господарського суду Донецької області № 910/5396/14 від 07.07.2014 до виконання позивачем було пропущено, на думку позивача, з поважних причини.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.08.2015р. заяву про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання задоволено.

08.09.2015р. стягувач направив на адресу ВДВС Будьонівського РУЮ у м. Донецьку (84313, Донецька область, м. Крамоторськ, бул. Машинобудівників, 32) для примусового виконання заяву про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту, разом з дублікатом наказу від 07.07.2014р., що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком про відправлення, які наявні в матеріалах розгляду заяви.

Згідно відмітки про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, ВДВС Будьонівського РУЮ у Донецькій області 18.09.2015р. одержав заяву про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту, разом з дублікатом наказу від 07.07.2014р.

17.02.2016р. стягувач звернувся до ВДВС Будьонівського РУЮ у Донецькій області з заявою про надання інформації щодо стану виконання наказу від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14.

Листом №6-8-1722/9082 від 13.04.2016р. ВДВС Краматорського міського управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області повідомив про те, що згідно відомостей ЄДРВП відмовлено у відкритті виконавчого провадження за наказом від 07.07.2014р. та даний наказ знаходиться на території АТО. Станом на 28.03.2016р. виконавчі документи не передавались до ВДВС Краматорського міського управління юстиції ГТУЮ у Донецькій області.

26.04.2016р. стягувач повторно звернувся до уповноважених органів державної виконавчої служби з заявою, в якій просив відшукати наказ від 07.07.2014р. та надіслати постанови винесені в рамках даного виконавчого провадження.

23.06.2016р. стягувачем було отримано лист №6-8-2899/13607 від 01.06.2016р., в якому ВДВС Будьонівського РУЮ у м. Донецьку повідомив, що згідно відомостей ЄДРВП для примусового виконання стягувачем було надіслано наказ від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14 для примусового виконання. Державним виконавцем 22.09.2015р. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Станом на теперішній час до Будьоновського районного відділу ДВС м. Донецьк ГТУЮ в Донецькій області наказ від 07.07.2014р. не надходив.

04.07.2016р. стягувач звернувся до начальника ВДВС Краматорського МУЮ у Донецькій області з заявою, в якій просив, повернути на адресу стягувача наказ господарського суду Донецької області від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14; надіслати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Стягувач 07.11.2016р. звернувся зі скаргою на дії та бездіяльність Будьонівського РВДВС м. Донецьк та начальника Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області.

За результатами розгляду цієї скарги стягувачу повідомлено про те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження з наказом господарського суду Донецької області від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14 направлено за адресою: вул. Набережне шосе, 2, м. Київ, 04070, рекомендованою кореспонденцією.

Стягувач звернувся з запитом до Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про надання інформації щодо надходження на адресу стягувача в період з 22.09.2015р. по 10.02.2017р. рекомендованого листа від ВДВС Будьоновського РУЮ м. Донецьк, у відповідь на даний запит, повідомлено, що відправлення в системі Укрпошта не зареєстроване.

18.05.2016р. на адресу господарського суду надійшла заява №401/юр від 16.05.2017р. ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року та видачу дубліката наказу Господарського суду Донецької області по справі від 07.07.2014року №910/5396/14.

Відповідно до розпорядження №01-02/654 від 19.05.2017р. щодо повторного автоматичного розподілу справи, у звязку із закінченням повноважень судді Сажневої М.В. заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

Ухвалою від 19.05.2017р. прийнято до розгляду заяву, судове засідання призначене на 26.05.2017р.

В обґрунтування своїх вимог, заявник у заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року та видачу дубліката наказу Господарського суду Донецької області по справі від 07.07.2014року №910/5396/14, посилається на таке: у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, стягувач не отримав оригінал наказу по даній справі. З метою виконання рішення суду від 17.06.2014р. звернувся до господарського суду Донецької області з заявами про видачу дублікату наказу та поновлення строку на предявлення до виконання, які були задоволені судом. Дублікат наказу було направлено до ВДВС Будьонівського РУЮ у м. Донецьку для виконання, про те, як вбачається з листів органу державної виконавчої служби, було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, а наказ від 07.07.2014р. направлявся на адресу стягувача, проте, ні постанови, ні наказу стягувачем отримано не було. З огляду на вищевикладене, Комунальне підприємство Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ не могло з поважних причин своєчасно отримати наказ по справі №910/5396/14, строк його пред'явлення до органів ДВС був пропущений.

Представники сторін та ВДВС в судове засідання 26.05.2017р. не зявились, вимоги ухвали суду від 19.05.2017р. не виконали, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року та видачу дубліката наказу Господарського суду Донецької області по справі від 07.07.2014року №910/5396/14, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України, згідно із якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено Законом України Про судоустрій і статус суддів, в ч.2 ст.13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Конституційним Судом України у п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. у справі №11-рп/2012 зазначено, що за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно з приписами ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України Про міжнародні договори України і ст.4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

В силу норм ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі Півень проти України судом вказано, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. по справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейським судом з прав людини зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції (ОСОБА_2 проти Італії, заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі Горнсбі проти Греції, Європейським судом наголошено, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду.

З урахуванням викладеного, судове рішення по справі №910/5396/14, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Частина 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлює (далі - ГПК України), що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Таким чином, заявник повинен підтвердити належним чином за допомогою відповідних доказів поважність причин пропуску строку.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день видачі наказу) строк предявлення до виконання виконавчого документу складає один рік.

Дослідивши надані заявником копії документів, суд дійшов висновку, що пропуск встановленого строку пред'явлення до виконання наказу господарського суду Донецької області від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14 відбувся поза межами волевиявлення стягувача, відтак такий процесуальний строк підлягає поновленню на підставі ст. 53 ГПК України.

З огляду на наведені обставини та враховуючи встановлений Конституцією України принцип обовязковості судового рішення (п.9 ст.129), відповідність заяви ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ приписам ст.119 ГПК України, господарський суд вважає вимоги заявника про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року такими, що підлягають задоволенню та причини пропуску строку поважними.

Відповідно до ст.12 Закону України Про виконавче провадження стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Тобто, приписами цієї норми процесуального законодавства визначено право звернення до господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу та підстави за яких суд розглядає означене звернення, в межах строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

Заявник в підтвердження факту втрати наказу від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14 надав довідку №394/юр. від 13.05.2017р., в якій зазначено, що наказ від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14 направлено на примусове виконання до ВДВС Будьонівського районного управління юстиції у Донецькій області та на адресу стягувача не повертався.

Крім того, заявник надав довідку ДВС Будьонівського районного відділу ГТУЮ у Донецькій області про те, що наказ господарського суду Донецької області від 07.07.2014р. по справі №910/5396/14 на виконанні не перебуває.

Враховуючи викладені обставини в заяві та надані заявником документи, господарський суд робить висновок про те, що наказ від 07.07.2014р. втрачений.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 87, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 підприємства Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року та видачу дубліката, задовольнити.

2. Поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 від 07.07.2014року.

3. ОСОБА_1 підприємству Київпастранс в особі Автобусного парку №5, м. Київ дублікат наказу від 07.07.2014року про примусове виконання рішення від 17.06.2014 року по справі №910/5396/14.

Додаток: дублікат наказу від 07.07.2014року господарського суду Донецької області по справі №910/5396/14 на 1 аркуші.

Суддя Я.О. Левшина