ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 911/740/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-АЛЬЯНС ГРУП, м. Київ

до Відділу освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації, Київська обл., м. Тараща

про стягнення 1 152 732,31 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №0217-110 від 16.02.2017)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №325 від 03.04.2017)

ОСОБА_3 (довіреність №324 від 03.04.2017)

ОСОБА_4 (довіреність №05-21/857 від 31.03.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю УКР-АЛЬЯНС ГРУП (далі ТОВ УКР-АЛЬЯНС ГРУП/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Відділу освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації (далі Відділ освіти і науки Таращанської РДА/відповідач) про стягнення 1 152 732,31 гривень, з яких 767 858,56 грн основного боргу за поставлений природний газ, 944,47 грн 3% річних та 383 929,28 грн збитків за перевищення обєму (обсягу) природного газу.

Відповідач позов не визнав та просив суд у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву з урахування уточнень до нього.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.03.2017 порушено провадження у справі №911740/17, розгляд справи призначено на 04.04.2017.

У судових засіданнях 04.04.2017 та 18.04.2017 оголошувалась перерва до 18.04.2017 та 16.05.2017 відповідно.

До того ж, ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2017 строк розгляду спору у даній справі продовжено на 15 днів.

До того ж, за клопотанням позивача від 04.04.2017 у засіданнях 04.04.2017, 18.04.2017 та 16.05.2017 з розгляду даної справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю УКР-АЛЬЯНС ГРУП (далі постачальник) та Відділом освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу №0516-01 (далі - договір), відповідно до пп. 1.1. та 1.1.1. якого постачальник зобовязується поставити споживачу у 2016 році товар: природний газ (код за ДК 016:2010. 06.20.1; код за ДК 021:20-7) (далі - газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобовязується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором. Умови договору відповідають змісту пропозиції конкурсних торгів постачальника (у тому числі ціни за одиницю товару), що подана в рамках здійснення/проведення процедури закупівлі споживачем згідно Закону України «про здійснення державних закупівель» №1197-VII від 10.04.2014.

31.08.2016, 01.11.2016 та 01.12.2016 між сторонами було укладено додаткові угоди до договору №№1, 2 та 3 відповідно (далі додаткові угоди).

Так, згідно пп. 2.1., 2.8., 3.1.2.2., 4.1., 4.3. та 10.1 договору, з урахуванням внесених додатковими угодами змін, ціна за 1 000,00 кубічних метрів газу без ПДВ складає 7 225,00 грн, крім того ПДВ 20% - 1 445,00 грн. Разом 8 670,00 грн.

Сума договору складає 1 643 455,13 грн.

Порядок оплати встановлюється наступним чином: при збільшенні споживання місячного обсягу газу, споживач зобовязаний провести оплату за обсяг газу, на який збільшується поставка, з урахуванням положень пп. 2.1., 3.1.1. даного договору.

Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується оператором ГРМ та/або оператором ГТС.

Приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невідємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016, а в частині не виконаних зобовязань до їх повного виконання.

31.12.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №4, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору до 01.03.2017 для проведення процедури закупівлі постачання природного газу на 2017 рік.

19.01.2017 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №5, пунктом 1 якої сторони дійшли згоди викласти п. 2.8. в такій редакції: «Постачання природного газу продовжено до 01.03.2017 для проведення процедури закупівель, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у цьому договорі і становить 328 691,00 грн з ПДВ».

Так, відповідно до викладених Товариством з обмеженою відповідальністю УКР-АЛЬЯНС ГРУП у позові обставин, у січні 2017 року позивач поставив відповідачу природний газ в обсязі 126, 476 тис. куб. метрів загальною вартістю 1 096 546,94 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями скріплених підписами та відбитками печаток сторін актів передачі-приймання природного газу:

- №51 від 31.01.2017 на поставку 37,911 тис. куб. метрів газу вартістю 328 688,38 грн;

- №58 від 31.01.2017 на поставку 88,565 тис. куб. метрів газу вартістю 767 858,56 грн.

Оригінали вищезазначених актів оглянуті судом у судовому засіданні 04.04.2017.

Водночас, в підтвердження поставленого відповідачу відповідного обсягу природного газу у кількості 126, 476 тис. куб. метрів, позивачем надано копію акту приймання-передачі природного газу №24240046 від 31.01.2017, підписаного та скріпленого печатками Відділу освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації, як споживача, та Таращанської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», як оператора ГРМ, а також копію підписаного та скріпленого печатками ПАТ «Київоблгаз» і ТОВ УКР-АЛЬЯНС ГРУП реєстру розподілу природного газу бюджетним споживачам постачальника ТОВ УКР-АЛЬЯНС ГРУП газовими мережами ПАТ «Київоблгаз».

Однак, як зауважив позивач, Відділ освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації свої зобовязання по договору в частині здійснення оплати за поставлений природний газ виконав не в повному обсязі, сплативши 328 688,38 грн, у той час як решту вартості поставленого природного газу у розмірі 767 858,56 грн відповідач не сплатив.

В підтвердження вищенаведених обставин здійснення відповідачем часткових розрахунків та виникнення відповідної суми боргу позивач надав банківську виписку по рахунку та власну довідку про суму заборгованості.

З огляду вищенаведеного, позивач просить стягнути з Відділу освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації, зокрема, 767 858,56 грн основного боргу за поставлений природний газ.

Заперечуючи проти позовних вимог, Відділ освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації підтвердив, що у січні 2017 року ним було дійсно спожито 126, 476 тис. куб. метрів природного газу, однак, як зауважив відповідач, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин поставки відповідного обсягу природного газу саме ТОВ УКР-АЛЬЯНС ГРУП.

В розрізі відповідних заперечень, відповідач зазначив, що між ним та ТОВ «Енергогазрезерв», як визначеним за тендером новим постачальником, 20.01.2017 було укладено договір на постачання природного газу №С/37-17, а тому, враховуючи отримання природного газу у січні 2017 року від двох постачальників, а також підтверджені оператором ГРМ обсяги поставленого позивачем газу у кількості 30,0 тис . куб. метрів, що було погоджено сторонами у додатковій угоді, Відділ освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації зауважив на належному виконанні власних договірних зобовязань та відсутності правових підстав для застосування до нього передбаченої чинним законодавством відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. ст. 655, 692 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду наведеного, підписання Відділом освіти і науки Таращанської РДА, зокрема, акту передачі-приймання природного газу №58 від 31.01.2017 на поставку 88,565 тис. куб. метрів газу вартістю 767 858,56 грн без будь-яких заперечень щодо обсягу отриманого природного газу свідчить про прийняття відповідачем відповідного товару та, відповідно, породжує для останнього обовязок щодо його оплати у повному обсязі у порядку ст. 692 ЦК України з моменту прийняття такого товару, тобто не пізніше 01.02.2017.

Посилання ж відповідача на те, що відповідно отриманий обсяг природного газу перевищує передбачений Законом України «Про публічні закупівлі» та погоджений сторонами обсяг, що становить 20% суми договору, визнаються неспроможними, оскільки відповідні обставини не виключають можливості отримання відповідачем товару понад погоджений розмір, відтак не звільняють відповідача від обовязку по оплаті отриманого товару у повному обсязі.

До того ж, доводи відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів постачання 88,565 тис. куб. метрів газу природного газу саме позивачем судом оцінюються критично, позаяк згідно наданого суду реєстру розподілу природного газу бюджетним споживачам постачальника ТОВ УКР-АЛЬЯНС ГРУП газовими мережами ПАТ «Київоблгаз» поставку природного газу у загальній кількості 126,476 тис. куб. метрів Відділу освіти і науки Таращанської РДА здійснив позивач.

Водночас, надані суду листи оператора ГРМ не підтверджують поставку позивачем на користь відповідача виключно 30,0 тис. куб. метрів природного газу, як помилково зазначено відповідачем, оскільки згідно зазначених листів оператор ГРМ зауважив про попередження споживача щодо отримання погодженої номінації газу від ТОВ УКР-АЛЬЯНС ГРУП, відтак необхідності припинення газоспоживання у звязку з використанням виділеної номінації газу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість поставленого у січні 2017 року газу не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність заявленої суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 767 858,56 грн основного боргу за поставлений природний газ підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з порушенням відповідачем обов'язку по оплаті отриманого природного газу позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 944,47 грн 3% річних, нарахованих на 767 688,56 грн боргу за період з 27.02.017 по 14.03.2017.

Відповідно до приписів ст. ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки арифметично вірний розмір заявлених до стягнення 3% річних, обрахованих судом в межах вказаного позивачем періоду, становить 1 000, 94 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 944,47 грн 3% річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Посилання ж відповідача на невірно визначений позивачем період обрахунку 3% річних з тих підстав, що претензію про сплату боргу Відділ освіти і науки Таращанської РДА отримав 21.02.2017, а тому відповідну суму, з урахуванням положень 530 ЦК України, відповідач зобовязаний був сплатити до 28.02.2017 включно, оцінюються судом критично, оскільки обовязок по оплаті отриманого відповідачем природного газу виникає у передбаченому ст. 692 ЦК України порядку з моменту отримання відповідного товару, а тому відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідного зобовязання з 02.02.2017, що не перешкоджає позивачу визначити початок періоду обрахунку 3% річних у будь який інший день після відповідної дати.

Водночас, відповідно до поданих Відділом освіти і науки Таращанської РДА уточнень до відзиву на позовну заяву, відповідач просив зменшити розмір 3% річних на 95%.

У відповідності до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено у ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення наведених норм кореспондують з приписами п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, відповідно до якої господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заявлені до стягнення 3% річних не є штрафними санкціями у розумінні приписів чинного законодавства, а носять компенсаційний характер (компенсують кредитору збитки від знецінення коштів за час затримки платежу), приписи чинного законодавства не передбачають можливість зменшення розміру 3% річних, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення присудженої до стягнення з відповідача суми 3% річних.

Крім того, посилаючись на те, що Відділом освіти і науки Таращанської РДА у січні 2017 року було спожито природний газ у понад підтверджений обсяг, позивач просить суд стягнути з відповідача 383 929,28 грн збитків за перевищення обємів (обсягу) природного газу у порядку, передбаченому пунктом 2 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою №2496 від 30.09.2015 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно наданих суду письмових та усних пояснень позивач обгрунтовує відповідно заявлену вимогу наявністю чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки відповідача, шкоди та її розміру, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини, як підстави для стягнення збитків у порядку ст. 225 Господарського кодексу України.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення вимоги про стягнення 383 929,28 грн збитків за перевищення обємів (обсягу) природного газу, зауважив на недоведеності наявності у сукупності усіх елементів складу цивільного правопорушення як підстави для стягнення зазначеної суми збитків.

До того ж, в розрізі відповідних заперечень та необхідності доведення, зокрема, такого елементу як шкода та її розмір, відповідач зазначив, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами понесення реальних збитків у відповідно заявленому розмірі.

Приписами статей 224, 225 ГК України, що кореспондують із ст. 22 ЦК України, унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.06.2011 у справі №2/121-30/118.

Так, в обґрунтування наявності протиправної поведінки відповідача позивач посилається на неналежне виконання Відділом освіти і науки Таращанської РДА договірних зобовязань в частині зазначення реальної номінації газу, яка необхідна для забезпечення діяльності відповідача, що прямо передбачено умовами договору.

Відповідно до пп. 1.2.1., 1.2.2. та 1.7. договору обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки споживача постачальнику і можуть відрізнятися від обсягів, зазначених у п. 1.2. цього договору.

Зміна обсягів постачання /споживання газу визначається у додаткових угодах до даного договору.

У випадку неподання споживачем заявки у строки та у порядку, встановлених пп. 1.2.1., 1.3. та 1.5. даного договору, обсяг газу, що поставлений постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу, оформленими згідно з розділом 4 даного договору, та підлягає оплаті споживачем в порядку встановленому даним договором.

ОСОБА_2 з тим, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 36 Закону України «Про державні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Так, сторони згідно додаткової угоди до договору №5 від 19.01.2017 погодили, що постачання природного газу продовжено до 01.03.2017 для проведення процедури закупівлі, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у цьому договорі і становить 328 691,00 грн з ПДВ.

Таким чином, сторонами, у тому числі і відповідачем, відповідно до вимог законодавства визначено, зокрема, обсяг постачання природного газу за договором до 01.03.2017, що становить 37 911,30 куб метрів відповідно.

Водночас, відповідно до наявних в матеріалах справи актів передачі-приймання газу за січень 2017 року відповідач спожив на 88, 565 тис. куб. метрів більше, ніж було погоджено сторонами.

З огляду вищенаведеного, враховуючи специфіку господарських відносин сторін щодо закупівлі природного газу, а також передбачену умовами договору можливість погодження обсягів споживання газу на підставі актів приймання-передачі газу, які відповідно сторонами було і складено, суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів позивача щодо протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у порушенні договірного обовязку з надання реально необхідної номінації газу.

В обгрунтування розміру збитків (шкоди) позивач посилається на те, що відповідний розмір визначається та розраховується за формулою, передбаченою пунктом 2 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою №2496 від 30.09.2015 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою №2496 від 30.09.2015 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обєм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення обєму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (Vф - Vп) x Ц х K,

де:Vф-обєм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;
Vп-підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;
Ц-ціна природного газу за договором постачання природного газу;
K-коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Водночас, відповідно до приписів ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин того, що заявлена до стягнення сума збитків є витратами, які позивач зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); або ж доходами, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода).

Правила ж постачання природного газу, на які посилається позивач в обгрунтування розміру збитків, не є доказом понесення позивачем витрат чи очікування отримання певної матеріальної вигоди на відповідно заявлену суму, а лише містять методику визначення розміру збитків.

До того ж, складений позивачем 23.03.2017 акт-претензія містить відомості щодо фактичного перевищення відповідачем обсягів споживання природного газу, однак не засвідчує обставин матеріальних втрат позивача чи понесення ним будь-яких витрат у відповідно заявленому до стягнення розмірі.

За таких обставин, враховуючи недоведеність позивачем наявності протиправної поведінки відповідача та понесення реальних збитків у відповідно заявленому розмірі, суд дійшов висновку про необгрунтованість посилань позивача на наявність причинно-наслідкового звязку між діями/бездіяльністю відповідача та збитками.

Доводи ж позивача на наявність вини відповідача, яка полягає у тому, що Відділом освіти і науки Таращанської РДА вчасно не припинено газоспоживання, як того вимагають Правила постачання природного газу, або ж не подано заяву на збільшення запланованого обсягу газу, визнаються судом неспроможними, оскільки відповідні обставини впливають лише на перевищення обсягу споживання газу, а не на завдання позивачу реальних збитків у розрізі відповідно викладених обставин та їх обгрунтувань.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи недоведеність позивачем наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків в порядку ст. 225 ГК України, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 383 929,28 грн збитків за перевищення обємів (обсягу) природного газу є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 22, 525, 526, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 224, 225 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти і науки Таращанської районної держаної адміністрації (09500, Київська обл., м. Тараща, вул. Шевченка, 16, ідентифікаційний код 02143666) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-АЛЬЯНС ГРУП (03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, 19, корпус 4, ідентифікаційний код 39377647) 767 858 (сімсот шістдесят сім тисяч вісімсот пятдесят вісім) грн 56 коп. основного боргу, 944 (девятсот сорок чотири) грн 47 коп. 3% річних та 11 532 (одинадцять тисяч пятсот тридцять дві) грн 04 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 22.05.2017.

Суддя В.А. Ярема