РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Справа № 924/265/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

позивача: представник арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора ОСОБА_1 від 03.04.2017р. на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.03.17р. у справі № 924/265/17 (суддя Крамар С.І.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Профілакторій "ЕДЛАНД"

про стягнення 27 335,72 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/265/17 позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Профілакторій ЕДЛАНД" про стягнення 27335,72грн. заборгованості повернуто позивачу без розгляду, на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивачем в порушення приписів статті 54 ГПК України не зазначено у позовній заяві підстави та умови виникнення зобов'язання між позивачем та відповідачем, не зазначено на підставі якого правочину виникли зобов'язання відповідача, не подано позивачем доказів, що підтверджують заявлену до стягнення суму; позовна заява не містить розрахунку суми, що заявлена до стягнення, та такого розрахунку не додано до позовної заяви в якості окремо складеного документу; копія фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва позивача, яку додатково подано заявником до позову, не підтверджує факту існування правовідносин між сторонами у справі та наявності заборгованості саме відповідача перед позивачем.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач - Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою від 04.03.2017р., в якій, зокрема, просить, ухвалу господарського суду від 29.03.2017р. у даній справі скасувати; направити справу №924/265/17 до господарського суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Оскарження даного судового рішення вмотивоване скаржником наступним. Постановою господарського суду Рівненської області від 23.04.2014р у справі №5019/2076/12 боржник ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 Відповідно до частини 2 статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості. Апелянт зазначає, що станом на 01.05.2014р ліквідатором боржника проведено інвентаризацію розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими кредиторами, дебіторами та встановлено, що розмір дебіторської заборгованості ТОВ "Профілакторій ЕДЛАНД" перед ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" становить 27335,72грн. та зазначає, що ТОВ "Профілакторій ЕДЛАНД" з 28.01.2010р. перебуває в стані припинення. Згідно з Журналом-ордером і Відомістю по рахунку 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" за період з 01.01.2013р. по 31.03.2014р., станом на 01.01.2013р. існує дебіторська заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 27335,72грн. Зазначена заборгованість виникла на підставі: Расх.накл. РН-0001524 від 09.07.2008 - 9979,00грн.; Расх. накл. РН-0001757 від 25.07.2008 - 7881,00грн.; ОСОБА_1 вид. необ. акт. ЛНА-000003 від 29.08.2008 - 4532,64грн.; Ликвид.необ.акт. ЛНА-000041 від 20.07.2009 - 4943,08грн. Так, останнім було направлено ТОВ "Профілакторій ЕДЛАНД" претензію №01-20/458 від 24.11.2014р. Однак, станом на 02.02.2017р. відповіді на означену претензію боржником не отримано. Апелянт зазначає, що вищевказані документи свідчать про наявність заборгованості відповідача у сумі 27335,72 грн. Тобто, факт здійснення господарських операцій між сторонами по справі підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що головою ліквідаційної комісії ВАТ "СКХП", який виконував повноваження до винесення постанови про ліквідацію боржника ОСОБА_5 не було передано ліквідатору первинні документи по дебіторській заборгованості банкрута. Ухвалою господарського суду від 26.11.2014р. у справі №5019/2076/12 голову ліквідаційної комісії зобовязано передати арбітражному керуючому первинні документи по дебіторській заборгованості. Однак, дані документи не було передано. За фактом невиконання вимог вказаної ухвали суду, прокуратурою Сарненського району внесено відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Враховуючи вимоги Закону щодо первинних документів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88 від 24.05.1995р. скаржник зазначає, що копії Журналу - ордеру і відомості по рахунку 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями є первинними документами, що підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем на суму 27335,72грн. Однак, суд не врахував зазначених доказів, чим позбавив товариство як позивача можливості стягнення вказаної заборгованості. Скаржник, звертає увагу суду апеляційної інстанції також на те, що позивачем було подане клопотання про витребування доказів, в якому останній просив суд витребувати у відповідача відповідні документи та докази на підтвердження вказаної суми заборгованості. Відтак, судом першої інстанції було прийнято передчасне рішення про повернення позовної заяви без розгляду та повною мірою не забезпечено витребування доказів, які мають істотне значення для вирішення справи від відповідача в порядку ст. 38 ГПК України, тим самим порушивши право позивача справедливий та неупереджений розгляд справи. Таким чином, апелянт вважає, що подані позивачем докази, а саме: копії Журналу - ордеру і відомості по рахунку 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями за 01.01.2013-31.03.2014рр. є первинними бухгалтерськими документами та відповідно, належними та допустимими доказами, що підтверджують виникнення заборгованості ТОВ "Профілакторій ЕЛЛАНД" перед ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в сумі 27335,72грн.

Відповідач ТОВ "Профілакторій ЕЛЛАНД" у запереченні на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/265/17 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" ОСОБА_1 на вказану ухвалу суду від 29.03.2017р. у справі №924/265/17 - залишити без задоволення, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до частин 1, 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача (апелянта) та відповідача у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

23.03.2017р. Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора ОСОБА_1 звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Профілакторій ЕДЛАНД" про стягнення 27335,72грн. заборгованості. До позовної заяви позивачем додано клопотання про відстрочення сплати судового збору та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017р. у справі №924/265/17 позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Профілакторій ЕДЛАНД" про стягнення 27335,72 грн. заборгованості повернуто позивачу без розгляду, на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені статтями 54, 57 ГПК України.

Недодержання вказаних вимог тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Частиною 2 пункту 5 статті 54 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Так, згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання (стаття 174 ГК України).

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачем визначено суму позову у розмірі 27335,72грн. на підставі Журналу-ордеру та відомості по рахунку з вітчизняними покупцями ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" за період з 01.01.2013р. по 31.03.2014р. та виходячи з того, що станом на 01.01.2013р. наявна відповідна сума дебіторська заборгованість відповідача перед позивачем, що вбачається з матеріалів позовної заяви.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на норми цивільного законодавства щодо обовязковості виконання договору сторонами, належного виконання зобовязання, виконання його у встановлений законом або договором строк, правові наслідки у разі порушення виконання зобовязання згідно договору.

При цьому, позивач у позовній заяві не зазначає підстави та умови виникнення зобов'язання між Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Профілакторій ЕДЛАНД", не зазначає на підставі якого саме правочину виникли зобов'язання відповідача перед позивачем, останнім також не подано до суду відповідних доказів, що підтверджують заявлену до стягнення суму. Посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Позовна заява та додані до неї документи також не містять розрахунку суми заборгованості, що заявлена до стягнення, та такого розрахунку не додано позивачем до позовної заяви в якості окремо складеного документу.

Разом тим, позивач у клопотанні посилається на додану до позовної заяви копію фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", вказуючи, що сума визначена у рядку "Усього за розділом ІІ" - свідчить про загальну суму дебіторської заборгованості, в числі якої є спірна.

Однак, подана заявником копія фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" не підтверджує факту існування правовідносин між сторонами та наявності відповідної заборгованості саме ТОВ "Профілакторій ЕДЛАНД" перед ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Пунктом 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з подальшими змінами та доповненнями, розяснено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та не зазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви (частина 5 пункту 3.5 постанови пленуму).

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини, матеріали позовної заяви, норми закону, місцевий господарський суд правомірно прийшов до висновку, що подана позовна заява ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" підлягає поверненню без розгляду, на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи і не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення (ухвалу) місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає ухвалу місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення, якщо ухвала є законною та обґрунтованою. Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017р. у даній справі Відкритому акціонерному товариству "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у даній справі.

Станом на момент розгляду даної апеляційної скарги у судовому засіданні 25.05.2017р. відповідних доказів, які б підтверджували сплату апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції скаржником не надано.

Підпунктом 3.3 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами та доповненнями, визначено, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

У судовому засіданні 25.05.2017р. Рівненським апеляційним господарським судом прийнято відповідне судове рішення у даній справі, оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

З урахуванням наведеного, за результатами розгляду даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що несплачену суму судового збору у розмірі 1600грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, слід стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в дохід державного бюджету України.

Керуючись Законом України "Про судовий збір", статтями 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора ОСОБА_1 від 03.04.17р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29 березня 2017 року у справі №924/265/17 залишити без змін.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (33001, м. Рівне, вул. Фруктова 4/1, ) в дохід державного бюджету України 1600 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському судуХмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/265/17 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Крейбух О.Г.