ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

23 травня 2017 року Справа № 5024/852/2012

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Головльовій Є.С.,розглянув справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Генічеськ Херсонської області,

до Споживчого товариства "Генічеське споживче товариство "Нова кооперація", м. Генічеськ Херсонської області,

про усунення перешкод у користуванні майном,

за участю Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, представник, дов. від 30.01.17р.;

відповідача - Куртаметов Н.А., представник, дов. № 18 від 18.05.17р.;

ВДВС - Григоренко М.Ю., представник, дов. № 46 від 10.01.17р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 13.08.2012 року позов задоволено. Зобов'язано Споживче товариство Генічеське споживче товариство "Нова кооперація" усунути перешкоди у користуванні належній ОСОБА_1 на праві приватної власності ларьком, який розташований за адресою: Херсонська обл., Генічеський район, АДРЕСА_3, шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкод у здійсненні позивачем підприємницької діяльності в ларьку, шляхом знесення металевого каркасу, який унеможливлює користування ларьком та доступ до нього. Стягнуто з Споживчого товариства "Генічеське споживче товариство "Нова кооперація" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1073грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. На виконання рішення суду 05.09.2012 року видано відповідні накази.

18.04.2017 року позивач по справі звернувся до суду зі скаргою від 12.04.2017 року на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, у якій просить суд:

відновити строк на оскарження постанови державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонсській області від 15.01.2016 року;

визнати постанову державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонсській області від 15.01.2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області від 05.09.2012 року, яким зобов'язано Споживче товариство Генічеське споживче товариство «Нова кооперація»(75500, Херсонська обл. АДРЕСА_3, ) усунути перешкоди у користуванні належній ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса для отримання кореспонденції: 73000, АДРЕСА_2) на праві приватної власності ларьком, який розташований за адресою: Херсонська обл., Генічеський район, АДРЕСА_3, шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкод у здійснені позивачем підприємницької діяльності в ларьку, шляхом знесення металевого каркасу, який унеможливлює користування ларьком та доступ до нього, недійсною та скасувати;

зобовязати державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонсській області відновити вказане виконавче провадження з примусового виконання судового рішення.

В обґрунтування скарги позивач посилається на те, що після переписки з Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області і неодноразових запитів до цієї установи, на адресу Стягувача 05.04.2017 року (про що свідчить копія поштового конверту) надійшов лист начальника управління ДВС датований 27.03.2017 року № М-158-2 з якого слідує, що державний виконавець своєю постановою від 15.01.2016 року виніс постанову про закінчення вказаного провадження. Не зважаючи на прохання ОСОБА_1 надіслати їй копію постанови про закінчення виконавчого провадження, вона Стягувачу до цього часу не надіслана. Ознайомитись з нею в м. Херсоні ОСОБА_1 не має можливості через хворобу. ОСОБА_1 перебуває на лікуванні в Херсонській обласній лікарні, з метою дотримання строків оскарження, скарга подається її представником. Відповідно до листа начальника управління ДВС від 27.03.2017 року підставою для завершення виконавчого провадження стало винесення Генічеським районним судом 30.06.2015 року (в дійсності 26.06.2015 р.) постанови, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015 р. Цими рішеннями визнано незаконними дії Генічеської міської ради Херсонської області щодо прийняття рішення № 411 від 25.04.2012 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0012 га». Позивач вважає, що державний виконавець при провадженні ним виконавчих дій не дотримався положень діючої той час редакції ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження». Після надходження виконавчого провадження до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області жодних повідомлень про хід його виконання і необхідності вчинення будь яких дій, в тому числі з боку Стягувача, по його виконанню до ОСОБА_1 не надходило. Відомості, які стали підставою для завершення виконавчого провадження зазначені у листі начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо скасування рішення органу місцевого самоврядування про продаж ОСОБА_1 земельної ділянки пл. 0,0012 га, яка розташована в АДРЕСА_3, не відповідають дійсності, оскільки рішення, про які йдеться в листі скасовані Вищим адміністративним судом України. Таким чином, на думку позивача, жодної правової підстави для закінчення виконавчого провадження у державного виконця не було, тому вказана постанова є незаконною і такою, що грубо порушує гарантоване Стягувачу Європейською конвенцією з прав людини право на справедливий судовий захист.

Представник позивача під час розгляду скарги у судовому засіданні підтримав скаргу позивача.

Представник відповідача під час розгляду скарги у судовому засіданні заперечував проти скарги, відповідно до відзиву на скаргу, посилаючись на те, що 15.01.2016 року у зв'язку з тим, що боржником рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист в самостійному порядку не виконано, а після здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999р № 606-ХІУ, заходів примусового характеру виконати рішення без участі боржника, яке зобов'язує особисто вчинити певні дії, неможливо, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», держаним виконавцем 06.01.2015 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 35259880.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області під час розгляду скарги у судовому засіданні заперечував проти скарги, відповідно до відзиву на скаргу, посилаючись на наступні обставини. Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Частина 2 статті 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Частиною другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999р №606-ХІУ, встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом. Постановою державного виконавця ВДВС Генічеського РУЮ від 11.09.2012 року відкрито виконавче провадження № 35259880 з примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області № 5024/852/2012 від 05.09.2012 про зобов'язання Споживче товариство Генічеське споживче товариство "Нова кооперація" усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 на праві приватної власності ларьком, який розташований за адресою: Херсонська обл., АДРЕСА_3, шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкод у здійсненні позивачем підприємницької діяльності в ларьку, шляхом знесення металевого каркасу, який унеможливлює користування ларьком та доступ до нього. Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження, боржника зобов'язано виконати вимоги виконавчого документа у строк до семи днів з моменту винесення постанови та надати державному виконавцю документальне підтвердження виконання. Відповідно до ч 5 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999р №606-ХІУ, сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи. Одночасно статтями 75, 76, 89 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999р №606-ХІУ, встановлено відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, а також дії, які вживаються державним виконавцем у разі невиконання рішення боржником. Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999р №606-ХІУ, передбачено, що у разі невиконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення без поважних причин, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Відповідно до вимог частини 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 р № 606-ХІУ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання, шо є одним із заходів примусового виконання, встановлений законодавство при виконанні судових рішень. 01.10.2012 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі в сумі 340,00 грн., копію постанови направлено боржнику. Відповідно до частини 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження». в редакції від 21.04.1999р №606-ХІУ. у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Станом на 18.10.2012 року рішення не було виконано, боржником не надано підтвердження виконання рішення суду. Тому на виконання вище зазначених вимог державним виконавцем 18.10.2012 року винесено постанову про накладання повторного штрафу у подвійному розмірі 680, 00 грн. 23.10.2012 року за вих. № 15590. до прокуратури Генічеського району Херсонської області направлено подання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за невиконання боржником вимог рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ. 17.03.2015 виконавче провадження було передано на подальше виконання до відділу примусового виконання рішень на підставі постанови начальника управління ДВС. 10.08.2015 до відділу надійшла постанова Генічеського районного суду від 30.06.2015, якою визнано незаконними дії Генічеської міської ради Херсонської області щодо прийняття рішення № 411 від 25.04.2012 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0012 га.». 23.11.2015 надійшла ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015, якою залишено в силі постанову Генічеського районного суду від 30.06.2015 (вподальшому зазначені судові рішення були скасовані Вищим адміністративним судом України). 15.01.2016 року у зв'язку з тим, що боржником рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист в самостійному порядку не виконано, а після здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999р № 606-ХІУ, заходів примусового характеру виконати рішення без участі боржника, яке зобов'язує особисто вчинити певні дії, неможливо, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», держаним виконавцем 06.01.2015 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 35259880. Як стверджує представник органу виконання судових рішень, у своїй скарзі представник ОСОБА_1 не зазначає, яку саме норму і якого закону було порушено державним виконавцем при виконанні виконавчого провадження № 35259880, особливо, враховуючи той факт, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.01.2016, постановою Генічеського районного суду від 30.06.2015, що набрала законної сили було визнано незаконними дії Генічеської міської ради Херсонської області щодо прийняття рішення № 411 від 25.04.2012 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0012 га.». З огляду на викладене, представник ДВС вважає, що державним виконавцем виконавчі дії по виконанню зазначеного рішення, яким боржника зобов'язано особисто вчинити необхідні дії, вчинено у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999р №606-ХІУ, які регулюють здійснення виконавчого провадження, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» не порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ГПК України: «Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.»

Заслухавши пояснення представників сторін та органу виконання судових рішень, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до положень ч. 1 ст.. 121-2 ГПК України: «Скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.»

Відповідно до п. 9.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Судом приймається до уваги посилання позивача, у якості обґрунтування поважності причин пропуску десятиденного строку для оскарження дій (бездіяльності) ДВС, на ту обставину, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні в Херсонській обласній лікарні. У зв'язку з чим, зазначений строк судом відновлено.

Як встановлено під час судового розгляду скарги, у зв'язку з тим, що боржником рішення суду, на підставі якого видано наказ, в самостійному порядку не виконано, а після здійснення передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999р № 606-ХІV) заходів примусового характеру виконати рішення без участі боржника, яке зобов'язує останнього особисто вчинити певні дії, не можливо, керуючись п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», держаним виконавцем 15.01.2016 рокувинесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 35259880.

Отже, оскаржувана позивачем постанова державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонсській області від 15.01.2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області від 05.09.2012 року у справі № 5024/852/2012 відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час її винесення.

Крім того, позивач вважає, що державний виконавець при здійсненні ним виконавчих дій не дотримався положень діючої той час редакції ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої: «Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.»

Разом з тим, до відзиву на скаргу позивача ДВС додано супровадний лист від 15.01.16 № 147, відповідно до якого оскаржувана постанова надіслана на адресу учасників виконавчого провадження.

За вказаних обставин скарга задоволенню не підлягає.

Суд також зазначає, що позивач не позбавлений права отримати повернутий до суду наказ для вжиття заходів з подальшого виконання рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України,

у х в а л и в :

1.Відмовити в задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонсській області.

Суддя Ю.В. Гридасов