ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа № 922/841/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю прокурора не зявився,

та представників сторін:

1-го позивача не зявився;

2-го позивача - ОСОБА_1 (дов. б/н від 05.04.17 р.);

1-го відповідача - не зявився;

2-го відповідача - ОСОБА_2 (дов. б/н від 20.04.17 р.),

розглянувши матеріали апеляційної скарги Військового прокурора Харківського гарнізону (вх. №1259 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.17 р. у справі № 922/841/16

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі:

1.Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ;

2.Державного підприємства Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Харків

до: 1. Харківської міської ради, м. Харків;

2.Товариства з обмеженою відповідальністю Меш Системс, м. Харків

про визнання недійсним рішення та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2017 року (суддя Погорєлова О.В.) відмовлено в задоволенні заяви прокурора про виправлення описки у наказі господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року у справі №922/841/16.

Військовий прокурор Харківського гарнізону подав на зазначену ухвалу до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та задовольнити заяву військового прокурора Харківського гарнізону про виправлення описки у судовому наказі від 11.08.2016 р. з виконання рішення господарського суду Харківської області у справі №922/841/16 із зазначенням необхідних реквізитів (найменування, адреси сторін тощо).

В судове засідання 17.05.2017 року прокурор та перший позивач не зявились.

Як розяснено в п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі присутності сторони в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони про час і місце наступного судового засідання.

В судовому засіданні 03.05.2017 року був присутній представник першого позивача та прокурор, що відображено в протоколі судового засідання, а отже, перший позивач та прокурор належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Перший відповідач в судове засідання 17.05.2017 року не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачі та відповідачі відзиви на апеляційну скаргу не надали.

В судовому засіданні 17.05.2017 року представник другого позивача зазначив, що у розгляді заяви прокурора покладається на розсуд суду.

Другий відповідач в судовому засіданні 17.05.2017 року проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував та просив суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що перший позивач, перший відповідач та прокурор належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за їх відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення другого позивача та другого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; Державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" до Харківської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Системс", в якій просить суд визнати недійсним пункт 4.1 додатку 4 рішення Харківської міської ради № 1997/15 від 23.09.2015р.; вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Систем" земельну ділянку, площею 0,3490га по вул. Дерев'янка, 1-А в м. Харкові, кадастровий номер :16:13:0099 на користь Державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр".

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.05.2016 року у справі №922/841/16 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним пункт 4.1 додатку 4 рішення Харківської міської ради № 1997/15 від 23.09.2015р. В іншій частині - в позові відмовлено (а.с.103 т.1).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 р. у справі №922/841/16 рішення господарського суду Харківської області від 19.05.2016 р. у даній справі скасовано в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено (а.с.166 т.1).

Вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Системс" земельну ділянку пл. 0,3490 га по вул. Деревянка, 1-А в м. Харкові, кадастровий номер :16:013:0099 на користь Державного підприємства Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр.

На виконання вказаної постанови суду, 11.08.2016 року господарським судом Харківської області видано наказ №922/841/16 (а.с.185 т.1).

21.03.2017 р. до господарського суду Харківської області надійшла заява прокурора про виправлення описки у судовому наказі від 11.08.2016 року у справі №922/841/16. Заява прокурора обгрунтована тим, що вказаний судовий наказ, який направлений стягувачу - ДП Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр, повернутий органами Державної виконавчої служби України у звязку із відсутністю в ньому необхідних реквізитів, а саме: найменування, адреси сторін тощо.

Ухвала господарського суду Харківської області від 03.04.2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви прокурора, обґрунтована тим, що спірний наказ був направлений стягувачу - ДП Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр, а від стягувача, відповідно до статті 117 ГПК України, заяви про виправлення помилки у наказі не надійшло. Також в ухвалі суд зазначив, що прокурором не надано суду доказів ухилення стягувача чи боржника від виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що стягувач ухиляється від вчинення дій з виконання рішення суду у даній справі, у звязку з чим прокурор, користуючись правами сторони виконавчого провадження змушений звернутись до суду із заявою при виправлення описки в судовому наказі. Також прокурор зазначає про неповне зясування судом першої інстанції всіх обставин справи при розгляді його заяви, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала винесена за відсутності стягувача.

Колегія суддів враховує наступне.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ч. 1 ст. 116 ГПК України закріплено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Так, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 18 вказаного Закону, у виконавчому документі зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили, строк предявлення рішення до виконання.

Отже, виходячи із наведених норм, наказ за своїм змістом має відповідати вимогам, передбаченим у ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо відповідності його змісту резолютивній частині рішення (постанови), на виконання якого його було видано.

За приписами статті 84 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому: резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог.

При задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються, зокрема:

- найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, яка зобов'язана виконати відповідні дії..;

- найменування майна, що підлягає передачі, і місце його знаходження (у спорі про передачу майна);

В резолютивній частині постанови суду від 26.07.2016 року у даній справі зазначено: «Вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Системс" земельну ділянку пл. 0,3490 га по вул. Деревянка, 1-А в м. Харкові, кадастровий номер :16:013:0099 на користь Державного підприємства Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр».

Наказ господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року у справі №922/841/16, повністю відповідає резолютивній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 р. у даній справі та містить найменування стягувача, боржника, також місцезнаходження та кадастровий номер земельної ділянки, площею 0,3490 га по вул.Деревянка, 1-А в м.Харкові, щодо якої вирішено спір про її вилучення.

При цьому, резолютивна частина постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 р. у справі №922/841/16 щодо вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Системс" земельної ділянки пл. 0,3490 га по вул. Деревянка, 1-А в м. Харкові, кадастровий номер :16:013:0099 на користь ДП «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» повністю відповідає змісту позовних вимог, викладених в позовній заяві прокурором.

Таким чином, наказ від 11.08.2016 року містить резолютивну частину постанови суду від 26.07.2016 року у даній справі без допущення помилок та описок.

Разом з тим, прокурор просить суд виправити помилку в наказі, але це є неможливим без внесення виправлення описки в резолютивній частині постанови суду від 26.07.2016 року.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ч 1 ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

В той же час, прокурор не звертався у порядку ст. 89 ГПК України до відповідного суду із заявою про виправлення описок у резолютивній частині постанови у даній справі, наслідком задоволення якої мало б бути внесення відповідних виправлень і до наказу, виданого на його виконання, а безпосередньо звернувся із заявою про виправлення описок відразу до наказу.

Тобто, перш за все, зміни повинні бути внесені до резолютивної частини рішення (постанови) суду, на виконання якого видано наказ, а лише після цього - в самому наказі.

За наведених обставин, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви прокурора про виправлення помилки в наказі.

Проте, враховуючи, що прокурор користується певними процесуальними правами також на стадії виконання постанови господарського суду, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що із заявою про виправлення помилки в наказі може звернутись лише стягувач у даній справі, а не прокурор, виходячи із наступного.

Як розяснено в п.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 23.03.2012 року «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам», у застосуванні припису частини першої статті 116 ГПК щодо видачі наказу у справі, в якій прокурор здійснював представництво інтересів громадянина або держави в суді, господарським судам слід виходити з такого. Якщо позивачем визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, то стягнення здійснюється або інші дії вчиняються на користь зазначеного прокурором стягувача, і наказ господарським судом видається або стягувачу, або прокурору, який брав участь у справі на підставі тієї відповідної письмової заяви, що надійшла до суду першою (в разі одночасного надходження заяв і стягувача, і прокурора наказ видається прокурору), а за відсутності такої заяви (заяв) надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом за адресою, зазначеною в позовній заяві, або іншою адресою, вказаною стягувачем чи прокурором.

З матеріалів справи вбачається, що за відсутності заяв від стягувача та прокурора, господарський суд направив спірний наказ на адресу стягувача - Державного підприємства Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр.

Втім, враховуючи, що прокурор має такі ж права на отримання судового наказу у даній справі, як і стягувач, відсутні підстави вважати, що виправлення до наказу можуть бути внесені лише за заявою стягувача.

Стосовно доводів прокурора в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції неправомірно винесену ухвалу за відсутності представника стягувача, судова колегія зазначає наступне.

Частинами другою - п'ятою статті 117 ГПК визначено підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Як роз'яснено у п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року, дата судового засідання, в якому вирішуватиметься питання про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, має встановлюватись з урахуванням того, що передбачений частиною третьою статті 117 ГПК десятиденний строк визначається з наступного дня після винесення ухвали про призначення відповідного судового засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.03.2017 року у справі №922/841/16 прийнято заяву прокурора та призначено її до розгляду в судовому засіданні 03.04.2017 року.

Таким чином, судом дотримано встановлених ч.3 ст.117 ГПК України строків розгляду заяви про виправлення помилки в наказі.

Вказана ухвала направлена судом на адресу прокурора та сторін, про що свідчить штамп на її зворотньому боці.

27.03.2017 року стягувачем отримано ухвалу суду від 22.03.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.204 т.1).

Отже, суд першої інстанції належним чином повідомив стягувача про час та місце розгляду заяви прокурора.

Однак, стягувач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неявки в судове засідання 03.04.2017 року суду не повідомив.

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.117 ГПК України, неявка стягувача не є перешкодою для розгляду заяви, судом правомірно винесено оскаржувану ухвалу за відсутності представника стягувача.

З огляду на викладене, доводи прокурора є безпідставними

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 03.04.2017 р. у справі №922/841/16 винесена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування, у звязку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 року у даній справі відстрочено прокурору сплату судового збору за подання апеляційної скарги до 03.05.2017 року.

Ухвалою суду від 03.05.2017 року у даній справі продовжено строк, на який прокурору відстрочено сплату судового збору до 17.05.2017 року.

Станом на 17.05.2017 року прокурором не надано суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.2017 року.

Як розяснено в п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо строк, на який судом було відстрочено сплату судового збору закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд стягує несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Військової прокуратури Харківського гарнізону судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі в сумі 1600 грн. в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 22, 99, 102, п. 1 статті 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.2017 року у справі №922/841/16 залишити без змін.

Стягнути з Військової прокуратури Харківського гарнізону (61045, м.Харків, вул.Клочківська, 228) на користь Державного бюджету України (одержувач платежу - УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова, банк одержувача - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, код банка одержувача - 851011, номер рахунку - 2003) 1600 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 22.05.2017 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н.В.