УХВАЛА
про повернення позовної заяви
26.05.2017Справа № 910/8416/17
Суддя Борисенко І.І., розглянувши
позовну заяву Військового прокурора Дніпровського гарнізону в інтересах Міністерства внутрішніх справ в особі Головного управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове виробниче підприємство "ТЕМП-3000"
про стягнення 39 780,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:
Позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 4 ст. 63 ГПК України).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.
Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 600 грн.
Як вбачається зі змісту позовної заяви остання наступні вимоги:
- визнати недійсним п.4.1 Договору №13/00-2014/276 від 08 вересня 2014 року, укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та товариством з обмеженою відповідальністю «Наукове виробниче підприємство «Темп-3000» в частині включення до ціни договорів податку на додану вартість у розмірі 20%.
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове виробниче підприємство «Темп-3000» на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошові кошти в розмірі 39 780 грн. 00 коп. незаконно сплаченого податку на додану вартість за поставку продукції, яка звільнена від такого оподаткування.
Відповідно до пункту 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.
Таким чином, за розгляд даної позовної заяви прокурору необхідно було сплатити 3 200 грн. судового збору (1 600 грн. за майнову вимогу та 1 600 грн. за немайнову вимогу) проте, судом встановлено, що прокурором за подану до суду позовну заяву сплачено судовий збір у розмірі 2 756 грн., про що свідчить платіжне доручення від 15.12.2016 №1033, тобто у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством.
Отже, прокурором не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Керуючись п. 4 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву повернути без розгляду.
Суддя І.І. Борисенко