КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа№ 910/14901/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Левченко Д.Ю. - представник, дов. № 22 від 18.01.2017;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016

у справі № 910/14901/16 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеп"

про стягнення 137 309,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Інтеп" про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за порушення виконання зобов'язання умов договору від 14.08.2015 за № 01-4/2461-15 у розмірі 106 886,14 грн. та авансового платежу у розмірі 30 423,24 грн. на поточний рахунок ДП „НЕК „Укренерго".

Рішенням від 04.10.2016 Господарський суд міста Києва позов задовольнив повністю, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Інтеп" 93 465,45 грн. пені, 13 420 грн. 70 коп. штрафу, 30 423 грн. 24 коп. авансового платежу та 2 059 грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ „НВП „Інтеп" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14901/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 у складі колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Майданевич А.Г., Сулім В.В., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Інтеп" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14901/16 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням суддів-учасників колегії Майданевича А.Г. та Суліма В.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.01.2017 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Куксов В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 у справі № 910/14901/16, апеляційну скаргу ТОВ „НВП „Інтеп" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 прийнято до провадження.

На підставі ст.ст. 77, 69, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 строк розгляду апеляційної скарги у справі №910/14901/16 продовжено на 15 днів; відкладено розгляд апеляційної скарги у справі №910/14901/16 на 07.02.2017.

В зв'язку з перебуванням судді-учасника колегії Коротун О.М. на лікарняному, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.02.2017 визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Куксов В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 прийнято матеріали справи № 910/14901/16 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „ІНТЕП" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 69, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 910/14901/16 на 02.03.2017.

В зв'язку з перебуванням судді-учасника колегії Куксова В.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.03.2017 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 прийнято матеріали справи №910/14901/16 з розгляду апеляційної скарги

ТОВ „НВП „ІНТЕП" до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/14901/16 відкладено на 23.03.2017.

В зв'язку з перебуванням судді-учасника колегії Майданевича А.Г. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.03.2017 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 прийнято справу №910/14901/16 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Сулім В.В., для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Інтеп" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 910/14901/16 на 11.05.2017.

Представник відповідача у судове засідання 11.05.2017 не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

В матеріалах справи наявні ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017, 07.02.2017, 02.03.2017, 23.03.2017 у справі № 910/14901/16, які були надіслані на адресу відповідача та повернуті відділенням поштового зв'язку із зазначенням: "За закінченням встановленого строку зберігання".

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14901/16 в апеляційному порядку, за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 11.05.2017 представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14901/16 залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.08.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір на виконання проектної роботи № 01-4/2461-15, відповідно до п. 1.1 якого відповідач, за договором виконавець, зобов'язується відповідно до завдання позивача, за договором замовника, на інших умовах договору (щодо порядку, строків, якості виконання) та згідно з вимогами чинного законодавства України розробити, оформити проектно-кошторисну документацію «Робочий проект «Реконструкція та модернізація АСОЕ центрального рівня ДП «НЕК Укренерго» (інв. № 6257) м. Київ, вул. Симонова Петлюри, 25 (далі - проектна документація), замовити проведення державної експертизи кошторисної частини проектної документації та здійснювати супровід її проведення (захист та обслуговування проектних рішень) для отримання позитивного відгуку державної експертної організації за результатами проведеної експертизи і передати у власність позивача розроблену проектну документацію разом з експертним висновком, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити відповідачу таку проектну роботу на умовах договору.

Завдання позивача визначене в технічному завдані на розробку робочого проекту «Реконструкція та модернізація АСОЕ центрального рівня ДП «НЕК «Укренерго» (інв. № 6257) м. Київ, вул. Симонова Петлюри, 25, яке є додатком 1 до договору.

Предмет закупівлі: за ДК 016-2010, код 62.01.1 Послуги щодо проектування та розроблення у сфері інформаційних технологій (62.01.12-00.00 Робочий проект «Реконструкція та модернізація АСОЕ центрального рівня ДП «НЕК «Укренерго» (інв. № 6257) м. Київ, вул. Симонова Петлюри, 25.

Згідно із п. 2.2 договору його ціна на момент укладення договору становить 101 410,80 грн.

Відповідно до п.п. 2.5.1, 2.5.2 договору аванс становить 30%, що складає 30 423,24 грн. сплачується позивачем протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дати надання відповідачем рахунку.

На виконання умов договору, позивачем, згідно із платіжним дорученням від 09.11.2015 перераховано відповідачу аванс у розмірі 30 423,24 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником; підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Відповідно до ч. 1 ст. 890 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; передати замовнику готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 4.1 договору встановлено строк виконання проектної роботи по 31.12.2015.

Однак, відповідачем, в порушення умов договору, своєчасно не виконані роботи у повному обсязі.

Згідно із п. 4.2 договору вимоги позивача щодо обсягу, ходу виконання та поряду передачі проектної роботи, звітної документації (проектної документації, експертного звіту, інших документів), визначаються умовами договору, зокрема, Технічним завданням.

Відповідно до п. 2 Технічного завдання (додаток 1 договору) результатом роботи має бути:

- розроблений та затверджений ДП «НЕК «Укренерго» робочий проект з реконструкції та модернізації ЦСОЕ центрального рівня ДП «НЕК «Укренерго»;

- розроблена та затверджена ДП «НЕК «Укренерго» кошторисна документація на придбання обладнання та ПЗ ЦСОЕ, доопрацювання прикладного ПЗ і виконання всіх робіт, необхідних для введення ЦСОЕ до експлуатації «Під ключ»;

- експертиза кошторисної документації у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2016.

Умови виконання робіт вказані у п. 3 Технічного завдання, а саме робочий проект з реконструкції та модернізації ЦСОЕ має виконуватися відповідно до діючих ГОСТ-ів, ДСТУ, інших нормативних документів; кошторисна документація має бути розроблена у відповідності до чинного законодавства та в обов'язковому порядку має проходити експертизу. Експертиза має виконуватися згідно постанови КМУ № 560 від 11.05.2016 організаціями, що уповноважені на її проведення.

Відповідно до п. 4.7.4 договору відповідач зобов'язаний передати позивачу результат проектної роботи, якість якої відповідає умовам, визначеним Технічним завданням замовника, вимогам чинного законодавства/нормативним актам України.

Згідно із п. 4.9 договору відповідач зобов'язаний разом з актом приймання виконаної проектної роботи надати позивачу визначені договором документи, зокрема, проектну документацію, оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України, Технічного завдання, експертний звіт (з позитивним відгуком) експертної організацію за результатами проведеної державної експертизи кошторисної частини розробленої проектної документації, акт приймання-передачі проектної документації, акт про прийом-передачу виключних майнових прав (за наявності такого об'єкту майнових прав), інші документи згідно з Технічним завданням, підтверджуючі документи щодо інших витрат (згідно з п. 2.6 договору (у разі наявності таких витрат), а у разі ненадання їх (або будь-якого з них), позивач не розглядає акт про приймання виконаної проектної роботи до отримання всіх документів, про що письмово повідомляє відповідача.

Відповідачем позивачу для розгляду листом за № 329 від 02.12.2015 надіслано проектну документацію та листом за № 352 від 21.12.2015 надіслано акт виконаних робіт № 1.

Згідно з п. 4.12 договору при наявності у позивача зауважень (претензій), викликаних недоліками виконаної проектної роботи (зокрема невідповідність завданню, іншим вимогам позивача, чинному законодавству України, недостатність та/або невідповідність оформлення звітної документації, в тому числі проектної документації, експертного звіту, неповнота передан6их документів, визначних договором, чинним законодавством України) проектна робота позивачем не приймається, а претензії викладаються ним в акті виявлених недоліків (далі - пакт про недоліки). Акт про недоліки (з описом претензій (виявлених недоліків)) надається/надсилається відповідачу.

Відповідно до п. 4.13 договору відповідач зобов'язаний підписати акт про недоліки та повернути один його примірник позивачу (протягом трьох робочих днів з дати отримання акту про недоліки), а також зобов'язаний усунути недоліки (в порядку та стоки, визначені замовником в акті про недоліки) без будь-якої оплати з боку позивача.

Позивачем, за результатами розгляду документації відповідача, 28.12.2015 складено акт виявлених недоліків, який був надісланий останньому листом за № 10/04-3-3/15745, встановивши строк для усунення недоліків до 26.01.2016.

Однак, відповідачем до 26.01.2016 не було усунуто недоліки, зазначені у акті.

У листі за № 29 від 29.01.2016 відповідач повідомив позивача, що усунення недоліків буде здійснено до 05.02.2016 та зазначив, що ним отримано відмову від ДП "Укрдержбудекспертиза" у проведенні експертизи кошторисної частини проектної документації, яка передбачена п. 4.9 договору.

У експертному звіті ДП "Укрдержбудекспертиза" № 00-1967-15/КД від 28.12.2015 зазначено, що надана на розгляд документація не є проектом будівництва і не може бути затверджена відповідно до положень постанови КМУ № 560 від 11.05.2011.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останнім не усунуто недоліки в строк до 05.02.2016, також у матеріалах справи відсутні докази внесення змін до договору в частині строків виконання проектної роботи.

Отже, в порушення умов договору, відповідачем не надано позивачу проектну документацію, яка б відповідала Технічному завданню.

Відповідно до п. 5.2.8 договору у разі невиконання зобов'язань відповідач повертає грошові кошти, перераховані йому за договором (як авансовий платіж), позивачу (не пізніше трьох банківських днів з дати вимоги позивача).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно із п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобов'язань у строк, встановлений у договорі, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 30 423,24 грн. сплаченого останнім авансу.

Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із п. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.2.1 договору сторони передбачили, що у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання зобов'язання відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів, додатково, сплачує штраф у розмірі 14% від вказаної суми.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом;

- якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки;

- якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Умовами п. 5.2.1 договору сторони передбачили інший розмір пені та штрафу, що не суперечить вищевказаним нормам Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно із ч. 4 ст. 213 ГК України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 20/246-08, від 27.04.2012 у справі № 06/5026/1052/2011, постановах Вищого господарського суду України від 13.05.2015 у справі № 927/550/13, від 18.05.2015 у справі № 910/23630/14, від 17.06.2015 у справі № 910/22724/14, від 15.10.2015 у справі № 916/3445/14, від 21.10.2015 у справі № 910/760/15-г, від 27.10.2015 у справі № 924/303/15.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено прострочення відповідачем виконання своїх зобов'язань за договором, перевіривши розрахунок позивача пені та штрафу, наведений останнім у позовній заяві, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суми пені у розмірі 93 465,45 грн. та штрафу у розмірі 13 420,70 грн. є правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Відповідачем до апеляційного господарського суду не надано доказів внесення змін до умов договору ані в частині строків виконання робіт, ані в частині експертизи кошторисної частини проектної документації.

Доказів виключення із договору п. 4.9 відповідачем не надано.

Крім того, вилучення із договору та Технічного завдання умови про виконання експертизи кошторисної документації, значно ускладнить процедуру виділення коштів на реалізації цього проекту при захисті інвестиційної програми позивача в НКРЕКП.

Звернення відповідача до інших експертних установ не є доказом виконання належним чином своїх зобов'язань за договором та не є доказом проведення експертизи кошторисної частини проектної документації.

Посилання скаржника на те, що на виконання спірного договору останній вже поніс витрати у сумі 75 987,97 грн. є безпідставним, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами.

Принагідно, слід зазначити, що у разі наявності доказів понесення витрат згідно із спірним договором, скаржник не позбавлений права звернутись із відповідним позовом до суду.

Скаржником не надано доказів, з урахуванням ст. 83 ГПК України, винятковості випадку у даній справі, які заслуговують на увагу, для зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), не вбачає такої винятковості і колегія суддів апеляційного господарського суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає порушень господарським судом першої інстанції норм процесуального права, порушення та неправильного застосування норм матеріального права.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтеп" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14901/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі № 910/14901/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/14901/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун