УХВАЛА

25.05.2017Справа № 910/5417/14

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель"

На дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Холдинг Груп"

про стягнення заборгованості за простими векселями

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Холоденко Г.М.

Від відповідача: не з'явився

Від ДВС: Бурлака Р.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.14. (суддя Нечай О.В.) у справі № 910/5417/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Холдинг Груп" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" заборгованість за простими векселями в розмірі 29 000 000 (двадцять дев'ять мільйонів) грн. 00 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Холдинг Груп" в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

15.08.14. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.14. у справі № 910/5417/14 видано накази.

20.01.17. через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. неправомірними, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 51894750 від 23.12.16.;

- визнати недійсною та скасувати постанову винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12.16. виконавче провадження № 1894750 на виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/5417/14 від 15.08.14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.17. скаргу було призначено до розгляду.

Розпорядженням від 10.03.17. проведено повторний автоматичний розподіл скарги, за результатами якого скаргу у справі № 910/5417/14 передано на розгляд судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.17. суддею Ващенко Т.М. прийнято скаргу у справі № 910/5417/14 до свого провадження та призначено її до розгляд на 10.04.17.

15.02.17. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав письмові заперечення на скаргу та матеріали виконавчого провадження.

За результатами судового засідання 10.04.17. розгляд скарги було відкладено на 25.05.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 25.05.17. скаржником підтримано подану ним скаргу в повному обсязі.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 25.05.17. проти задоволення скарги заперечував.

Відповідач в судове засідання 25.05.17. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому судом враховано, що за приписами ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, дослідивши подані докази, Господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на викладене далі.

Скарга обґрунтована тим, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проведено перевірку майнового стану боржника недобросовісно, не в повній мірі та занадто швидко (протягом чотирьох місяців).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

У відповідності до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

У ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій зазначено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 51894750, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, після прийняття постанови від 11.08.16. про відкриття виконавчого провадження № 51894750, було вчинено наступні дії:

- направлено вимогу № 51894750/20.1/4 від 11.08.16. до Головного управління Держземагенства у м. Києві, Державних інспекцій нагляду територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві, в якій державній виконавець вимагав терміново надати інформацію про майновий стан боржника, наявність зареєстрованого за ним рухомого, нерухомого майна. Цінних паперів, тощо.

У відповідності до відповіді № від 12.08.16. на запит від 11.08.16., інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржником з ідентифікаційним кодом 36059593 до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в м. Києві від 23.08.16., документи, що свідчать про право власності/користування земельними ділянками за відповідачем на території м. Києва не реєструвались.

Згідно наданої Головним управлінням Держпраці у Київський області відповіді від 22.08.16., великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі за боржником не зареєстровані.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 31.08.16. повідомила державного виконавця про те, що дані відповідача серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів відсутні.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно об'єкти нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Отже, на противагу твердженням скаржника, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було вжито дій для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.14. у справі № 910/5417/14.

Приписами п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову від 23.12.16. у ВП № 51894750 про повернення стягувачу наказу Господарського суду міста Києва від 15.08.14. № 910/5417/14 на підставі п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка, з огляду на встановлені та викладені вище обставини, є правомірною.

При цьому, в п. 2 резолютивної частини вказаної постанови державного виконавця зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 23.12.19.

Судом враховано, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.16. виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу в Законі України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999. регулювались приписами ст. 47, а не ст. 37, проте вказані норми в частині пунктів 2, 5 частини першої за своїм змістом є абсолютно ідентичними.

Всі інші доводи скаржника ґрунтуються на власних припущеннях.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. (п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя Т.М. Ващенко