УХВАЛА

24.05.2017Справа № 903/975/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до про 1. Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання; 2. Волинської обласної ради усунення перешкод в користуванні орендованим майном

Суддя Чинчин О.В.

Представники: без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання (надалі також - «Відповідач - 1») про усунення перешкод в користуванні орендованим майном.

Одночасно з поданням позовної заяви, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 просила суд заборонити Волинському обласному дитячому територіальному медичному об'єднанню вчиняти будь - які дії стосовно орендованого ФОП ОСОБА_1 приміщення площею 71,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та майна, що там знаходиться.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 20.12.2016 року порушено провадження у справі №903/975/16 та призначено розгляд справи на 17.01.2017 р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.01.2017 року залучено до участі у справі відповідача - 2 Волинську обласну раду, справу №903/975/16 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу №903/975/16 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2017 року справу №903/975/16 прийнято до провадження суддею Чинчин О.В., судове засідання призначено на 01.02.2017 року.

31.01.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення.

01.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-1 надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

01.02.2017 року в судове засідання з'явились представники сторін.

В судовому засіданні представник відповідача-2 подав клопотання, в якому просив Суд відкласти розгляд справи та зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 направити копію позовної заяви на адресу Волинської обласної ради.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача-2 в частині відкладення розгляду справи, а в частині зобов'язання Позивача направити копію позовної заяви відмовити, оскільки в матеріалах справи наявні докази направлення.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо здійснення перешкод у користуванні приміщенням площею 71 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, саме Волинським обласним дитячим територіальним медичним об'єднанням із зазначенням в чому саме полягають такі перешкоди станом на час розгляду справи.

2) Відповідачів надати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження направлення відзивів на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року відкладено розгляд справи на 15.02.2017 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

13.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву.

14.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи наказу Управління охорони здоров'я Волинської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні 15 лютого 2017 року представники Сторін та Третьої особи не заперечували проти зупинення провадження у справі №903/975/16 до розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/12002/16 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волинської обласної ради та Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання про визнання недійсним пункту 7.6 договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області від 01.04.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 року зупинено провадження у справі №903/975/16 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання та Волинської обласної ради про усунення перешкод в користуванні орендованим майном до розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/12002/16 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волинської обласної ради та Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання про визнання недійсним пункту 7.6 договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області від 01.04.2015 р. та набрання резолютивним процесуальним документом, складеним за наслідками розгляду вказаної справи, законної сили.

Як вбачається з інформації Діловодства спеціалізованого суду та встановлено Судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 року у справі №910/12002/16 позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним пункт 7.6 договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є власністю територіальних громад сіл, селиш, міст Волинської області від 01.04.2015 року, який укладений між Волинською обласною радою ( 43027, Волинська обл., місто Луцьк, Майдан Київський, буд. 9, код 00022444 ), Волинським обласним дитячим територіальним медичним об'єднанням ( 43024, Волинська обл., місто Луцьк, проспект Відродження, буд. 30, код 21751226 ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Стягнуто з Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання ( 43024, Волинська обл., місто Луцьк, проспект Відродження, буд. 30, код 21751226 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1378 ( одну тисячу триста сімдесят вісім ) грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.05.2017 року поновлено провадження у справі № 903/975/16, судове засідання призначено на 24.05.2017 року.

22.05.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з усуненням перешкод у користуванні майном, а також просив повернути сплачений судовий збір у розмірі 2067 грн. 00 коп.

Ознайомившись із Заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, Суд приходить до висновку, що дана Заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позов», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Проте, Суд зазначає, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову Заявником жодним чином не обґрунтовано, в чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (Постанова №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.11.2011 року особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У відповідності до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 pоку № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником жодних посилань на потенційну можливість порушення його прав, свобод та інтересів, без вжиття відповідних заходів не наведено.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Волинському обласному дитячому територіальному медичному об'єднанню вчиняти будь - які дії стосовно орендованого ФОП ОСОБА_1 приміщення площею 71,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та майна, що там знаходиться не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 65, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Волинському обласному дитячому територіальному медичному об'єднанню вчиняти будь - які дії стосовно орендованого ФОП ОСОБА_1 приміщення площею 71,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та майна, що там знаходиться - відмовити.

Суддя О.В. Чинчин