донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.05.2017 справа №905/3467/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 не зявились; ОСОБА_5 директор;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша", м. Авдіївка, Донецька область

на рішення господарського суду Донецької області
від13.02.2017 р.
у справі№ 905/3467/16 (суддя О.В. Говорун )
за позовом до Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради", м. Авдіївка, Донецька область Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша", м. Авдіївка, Донецька область
про стягнення 14 232 грн. 27 коп.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 р. Комунальне підприємство "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди №66 від 01.09.2013 р. за період з листопада 2014 р. по серпень 2015 р. в сумі 14 232, 27 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.02.2017р. по справі №905/3467/16 позов Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради", м. Авдіївка, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша", м.Авдіївка, Донецька область про стягнення 14 232 грн. 27 коп. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша", м.Авдіївка, Донецька область на користь Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради, м.Авдіївка, Донецька область заборгованість у розмірі 14 232 грн. 27 коп. та 1 378 грн. витрат з оплати судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савша", м. Авдіївка, Донецька область звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №01 від 28.03.2017 р. на рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2017 р. по справі №905/3467/16, за змістом якої просить рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2017 р. по справі №905/3467/16 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення господарського суду є незаконним та необґрунтованим, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права за висновками суду, які не відповідають фактичним обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що він не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, у звязку з чим судом було порушено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом, який закріплено ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України та принцип змагальності сторін, передбачений в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Також, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції безпідставно не застосовано норми чинного законодавства, зокрема, положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року №1669-VII.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2017 р. було сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Попков Д.О., Марченко О.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.04.2017 р. прийнято апеляційну скаргу у справі №905/3467/16 до провадження, справу призначено до розгляду на: 22.05.2017р. на 15:00 год.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О. на дату слухання справи, розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 18.05.2017 № 811 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів : Головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Марченко О.А.

У судове засідання 22.05.2017 р. представник позивача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника позивача, що не скористався правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/3467/16.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши відповідача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомленні про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України (п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно з ч. 1 ст. 64 господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Адреса місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша", м. Авдіївка, Донецька область вказана у позовній заяві вул. Чапаєва, 93, м. Авдіївка, Донецька область, 86060.

Вказана адреса також зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. (а.с. 57)

Матеріали справи містять поштовий конверт, в якому відповідачу судом направлялись процесуальні документи по справі (ухвала про порушення провадження у справі), який містить інформацію про те, що вказаний конверт повернуто відділенням № 5 Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта у звязку із закінченням терміну зберігання (а. с. 30).

Зазначене свідчить про те, що конверт було повернуто саме з поштового відділення, в зону обслуговування якого входить адреса реєстрації відповідача.

Крім того, ухвала про відкладення від 17.01.2017 р., відповідно до витягу з відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 67), 24.01.2017 р. не вручене під час доставки, а 23.02.2017 р. вручено за довіреністю.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

З огляду на викладене, а також враховуючи, що розгляд справи відкладався, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було належним чином повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи та створено всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності та рівності учасників процесу перед законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2013 р. між Комунальним підприємством "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради" орендодавець- та Товариством з обмеженою відповідальністю "Савша" орендар- був укладений договір оренди №66 нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади м.Авдіївка, відповідно до п.1.1. якого, орендодавець на підставі розпорядження Авдіївської міської ради №253 від 19.08.2013 "Про укладення договору оренди з ТОВ "Савша" передає, а орендар приймає нежитлові приміщення, для розміщення картинг клуба та проведення занять з дітьми. (а.с.7-10).

Відповідно до п.2.1 договору, обєктом оренди є нежитлові приміщення площею 135,8 кв.м. та відкритий майданчик 250 кв.м. за адресою м.Авдіївка, вул. Комунальна.

Розділом 3 договору сторони обумовили порядок розрахунків. Орендар своєчасно та в повному обсязі у строк до 10-го числа наступного місяця вносить орендну плату за обєкт оренди, на підставі виставленого рахунку на розрахунковий рахунок орендодавця.

Вартість орендної плати на момент укладеного діючого договору визначається згідно з методикою розрахунку та порядку використання комунальної власності територіальної громади міста, що знаходиться в управлінні міської ради, затвердженої рішенням Авдіївської міської ради від 13.09.2012 № 6/27-775 та складає за нежитлові приміщення площею 135,8 кв.м. 443 грн.66 коп. з ПДВ, за відкритий майданчик площею 250 кв.м. 519 грн. 76 коп. з ПДВ.( п.3.2. договору)

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за звітній місяць (п.3.3 договору).

Термін дії договору з 01.09.2013 р. по 30.08.2016р. (п.9.1. договору)

Позивачем належним чином були виконані умови договору, що підтверджується, актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.09.2013р. (а.с.11).

Розмір заборгованості, відповідно до розрахунку позивача та наданих рахунків складає 14 232 грн.27 коп. (а.с.14-19).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав документів на підтвердження належного виконання умов укладеного між сторонами договору оренди в частині здійснення орендної плати за нежитлові приміщення за період з листопада 2014 по серпень 2015 в розмірі 14 232 грн. 27 коп.

10.04.2016 позивачем було направлено відповідачу претензію №20, в якій останньому було запропоновано сплатити загальну заборгованість з орендної плати за нежитлові приміщення у розмірі 150 426 грн. 14 коп. станом на 01.04.2016 р. (а.с.13).

На час прийняття рішення у справі, відповідачем доказів сплати заборгованості не надано.

За приписами ст.ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Але, у даному випадку, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Дійсно, укладений між сторонами договір є належною підставою для виникнення у його сторін прав і обовязків, зокрема, права позивача на отримання орендних платежів, що безпосередньо закріплено і в ч. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст. 762 ЦК України та ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Разом з тим, норма ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" скасовує орендну плату за користування державним та комунальним майном на вказаний період проведення антитерористичної операції для субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Зміст ст. 1 вищенаведеного Закону визначає період проведення антитерористичної операції, який охоплює період формування стягуваної заборгованості з орендної плати в межах даної справи, територію проведення антитерористичної операції, що визначається населеними пунктами, визначеними у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, яким охоплюється місце розташування спірного майна.

Спеціальність означених законодавчих приписів по обмеженню по відношенню до вищенаведених норм відносно обовязку сплати орендної плати за користування комунальним майном зумовлена п. 3 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VI від 02.09.2014р.

ОСОБА_6 відповідно до п. 1 його Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності з наступного дня після його опублікування, яке відбулося 14.10.2014р. у "Голосі України" №197 та за своєю сутністю в частині вищенаведених норм встановив тимчасове спеціальне право орендарів не здійснювати орендні платежі за користування комунальним майном впродовж відповідного періоду, коло яких (орендарів субєктів означеного спеціального права) визначається субєктами господарювання, що здійснюють свою діяльність на території населених пунктів, визначення переліку яких цим Законом доручено Кабінету Міністрів України (абз. 3 п. 5 ст. 11 Закону).

Прийняттям розпорядження №1053-р від 30.10.2014р. Кабінет Міністрів України виконав покладений на нього обовязок та за територіальною ознакою встановив коло субєктів, яким, зокрема, Законом України №1669-VI від 02.09.2014р. надане спеціальне право щодо звільнення від орендної плати за користування комунальним майном.

До зазначеного переліку включене м.Авдіївка, Донецької області, де розташоване спірне орендне майно та де відповідач здійснює свою господарську діяльність, що зумовило персональне набуття останнім означеного тимчасового права з огляду на приписи ч. 2 ст. 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" №794-VII від 27.02.2014р.

Крім того, розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року за № 1275-р фактично повторно затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до складу якого також увійшло місце розташування відповідача.

За таких підстав, з огляду на розташування орендованого майна, відповідач здійснює свою господарську діяльність з користування таким майном що належить до комунальної власності територіальної громади м. Авдіївка на території м. Авдіївка Донецької області, який входить до визначеного розпорядженням КМУ №1053-р від 30.10.2014р. (02.12.2015 року за № 1275-р) відповідного Переліку населених пунктів, а період формування стягуваної заборгованості (листопад 2014 року серпень 2015 року) охоплений періодом, визначеним ст. 1 Закону України №1669-VI від 02.09.2014р., остільки в силу ст. 7 цього Закону позивач як орендодавець не мав права на отримання тимчасово скасованої орендної плати, а у відповідача, відповідно, не було обовязку впродовж періоду формування стягуваної заборгованості сплачувати таку орендну плату.

Відсутність субєктивного права та кореспондуючого йому обовязку унеможливлює наявність порушення відповідного грошового зобовязання з боку відповідача у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України та застосування визначених позовними вимогами наслідків такого порушення, визначених ст.ст. 611, 625 цього Кодексу.

За таких обставин, дії спеціальної норми ст. 7 Закону України №1669-VI від 02.09.2014р. суд в силу ч. 1 ст. 19 Конституції України та ч.ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України не може примушувати відповідача до виконання необовязкових для нього дій і застосовувати негативні наслідки невиконання цих дій.

Крім того, відповідач неодноразово звертався до Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради про призупинення нарахування орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади м. Авдіївка Донецької області відповідно до ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", однак на звернення відповіді не отримувало.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості (листопад 2014 року серпень 2015 року) орендної плати за нежитлові приміщення є передчасним, оскільки спірний період заборгованості підпадає під дію вищенаведеної ст. 7 Закону, тобто, за відсутністю порушення відповідного грошового зобовязання з боку відповідача у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що висновки викладені у оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша", м. Авдіївка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2017 р. у справі №905/3467/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.02.2017 р. у справі №905/3467/16 скасувати.

Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Служба єдиного замовника" Авдіївської міської ради (86060, Донецька область, м.Авдіївка, вул.Молодіжна, б.3, ідентифікаційний код юридичної особи - 32270664) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Савша" (86065, Донецька область, м.Авдіївка, вул.Чапаєва 93, ідентифікаційний код юридичної особи - 33013577) суму судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1760, 00 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3

надруковано: 5 прим

1 позивачу

1 відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1 ГСДО