ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.05.2017 Справа № 904/4270/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промрудмаш"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізький завод технологічного обладнання"

відповідача-2: Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг

про визнання права власності, зняття арешту з грошових коштів, стягнення грошових коштів

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за договором про надання правової допомоги № 13/03А від 13.03.2017 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, серія ДП № 3120 від 19.07.2016

від відповідача-1:не з'явився

від відповідача-2:не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання», Відповідача-2 Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на майно, а саме грошові кошти в розмірі 211560,00 грн., помилково перераховані на підставі платіжного доручення від 13.03.2017 року № 3116 на розрахунковий рахунок № 3914 в ПАТ «ПУМБ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання», код ЭДРПОУ 36221144, зняття арешту з грошових коштів у розмірі 211560,00 грн., що знаходяться на рахунку № 3914 в ПАТ «ПУМБ», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання», код ЭДРПОУ 36221144 накладений Саксаганським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та стягнення грошових коштів у сумі 211560,00 грн. з ТОВ «Криворізький завод технологічного обладнання» , що перебувають на рахунку в ПАТ «ПУМБ».

Позовні вимоги обґрунтовані помилковим перерахуванням коштів у розмірі 211560,00 грн., з ПДВ на рахунок № 3914 ПАТ «ПУМБ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» який на даний момент знаходиться під арештом Саксаганського відділу держаної виконавчої служби м. Кривий ріг.

Відповідач 1 та 2 належним чином повідомлені, однак у судове засідання 26.04.2017 та 17.05.2017 року не з'явилися.

25.04.2017 року № 13-47/8654 від Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшло клопотання за № 13.13-47/7480 в якому просять розглянути справу без участі представника та при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Та додатково зазначають що в провадженні у відділу перебуває зведене виконавче провадження ВП № 53842250 про стягнення боргу у розмірі 709 134, 23 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" та Відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» в загальній сумі 781047,65 грн. з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які стягуються відповідно до ЗУ «про виконавче провадження». Державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів.

Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

26.04.2017 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» надійшла заява (а.с. 52) про визнання позову, в якій зазначено, що дійсно Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» є неналежним отримувачем коштів у розмірі 211560,00 грн. та просить вимоги Позивача задовільнити в повному обсязі та справу розглядати без участі їх представника.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металоконструкцій» був укладений договір постачання №21-07/16.

Згідно умов договору та додатку від 01.11.2016 № 4 до договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металоконструкцій» зобовязується здійснити постачання запчастин, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» прийняти ці запчастина та здійснити оплату за них.

На виконання умов договору 28.12.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металоконструкцій» здійснило поставку Воронки В1т ОТ 2628И1, 3639, 3640, 3956И (в комплекті з футіровкою) в кількості 1шт. Зазначена Воронка була прийнята Позивачем без зауважень, що підтверджується видатковою накладною № КЗ-0000018 від 28.12.2016р., товарно-транспортною накладною № 2812/1 від 28.12.2016р. Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металоконструкцій» було надано рахунок фактуру № КЗ0001019 від 28.12.2016р. на загальну вартість 211 560, 00 грн. з ПДВ, для оплати Позивачем отриманої воронки.

13.03.2017р. платіжним дорученням Товариством з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» №3116 було перераховано кошти в розмірі 211560, 00 грн. з ПДВ на рахунок 3914 в ПАТ «ПУМБ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» з призначенням платежу «плата за воронку, згідно рахунку №1019 від 28.12.2016р.

Як було з'ясовано у судовому засіданні, в платіжному доручені №3116 від 13.03.2017р. головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» помилково зазначені реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» замість Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металоконструкцій», про що свідчіть пояснювальна записка головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» (а.с. 37).

Встановивши, що грошові кошти, які призначались для сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод металоконструкцій»за поставлені запчастини помилково перераховані на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання», Позивач 14.03.2017р. звернувся з претензією вих. №130-17 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» про повернення зазначеної суми грошових коштів.

16.03.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» надало відповідь на претензію в якій зазначив, що отримав грошові кошти без відповідної правової підстави, за відсутності жодних господарських правовідносин з Позивачем, водночас повідомив, що повернути грошові кошти можливості не має оскільки грошові кошти на його рахунку перебувають під арештом Саксаганським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг, а також зазначив, що 16.03.2017р. звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про можливість повернення помилково отриманих грошових коштів Позивачу.

16.03.2017р. Позивач звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про можливість повернення помилково перерахованих коштів від ТОВ «Промрудмаш» (а.с. 41). Однак, станом на теперішній час, Позивач не отримав відповіді від Відповідача 2.

Станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання»не повернуто Позивачеві помилково перераховані кошти в сумі 211 560, 00грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно та про звільнення майна з-під арешту.

Зазначена норма закону, вказує, що особа, яка вважає себе власником майна може вимагати визнання за нею права власності на майно та зняття з цього майна арешту.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності таких умов: по-перше, щоб мало місце набуття або зберігання майна; по-друге, щоб набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи; по-третє, щоб були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна.

Відповідно до п.п.1.23., 1.24. ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

В ході вирішення справи судом встановлено, що кошти в сумі 211 560, 00 грн. дійсно вибули із водіння позивача відповідно до платіжного доручення №3116 від 13.03.2017р. помилково та були перераховані на рахунок 3914 в ПАТ «ПУМБ» який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання».

Судом також враховується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» були відсутні договірні відносини на підтвердження підстав для перерахування вказаної суми останньому.

Про дане свідчать пояснення Позивача, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи відсутність підстав у Позивача для переказу Товариству з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» грошових коштів, останній в розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є неналежним отримувачем зазначених коштів.

Тому, суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» відсутні підстави для набуття грошових коштів, перерахованих позивачем, а відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання»відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України зобов'язаний повернути позивачу помилково перераховані кошти в сумі 211 560, 00 грн. як такі, що набуті без достатньої правової підстави.

Частиною першою ст.177 Цивільного кодексу України визначено, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно ст. 139 Господарського кодексу України майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів. Коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Непорушність права власності також закріплена у ст.321 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до п. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Положеннями статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із матеріалів справи слідує, що державним виконавцем 27.03.2017 року винесено постанову про арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» та направлено на виконання до банківських установ.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зазначена норма закону, вказує, що особа, яка вважає себе власником майна може вимагати визнання за нею права власності на майно та зняття з цього майна арешту.

Згідно пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" (Закон від 21.04.1999 № 606-XIV втратив чинність, аналогічна норма зазначена в статті 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально-правових вимог позивача має бути встановлення факту належності позивачеві права власності на спірне майно та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приписами статті 22 Господарського процесуального кодексу України відповідачу надане право визнати позов повністю або частково.

У статті 78 цього ж кодексу встановлено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» по визнанню позову у не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Приймаючи до уваги, що грошові кошти в сумі 211 560, 00 грн. були помилково перераховані Товариству з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) і належать вони Позивачу, суд вважає позовні вимоги належним чином доведеними, документально підтвердженими, Відповідачем 1 визнаними повністю та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Аналогічна позиція міститься у постанові Харківського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року у справі № 922/583/16.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналогічні положення містяться і у приписах ст. 41 Конституції України.

Частиною 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Приймаючи до уваги те, що спір виник з вини позивача внаслідок помилкового перерахування коштів іншій особі, суд вважає за необхідне покласти на позивача витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 319, 328, 392, 1212 Цивільного кодексу Українист. ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» () право власності на майно, а саме грошові кошти в розмірі 211 560 (двісті одинадцять тисяч пятсот шістдесят) грн. 00 коп., помилково перераховані на підставі платіжного доручення від 13.03.2017р. № 3116 на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» () №3914 в ПАТ «ПУМБ».

Зняти арешт з грошових коштів у сумі 211 560 (двісті одинадцять тисяч пятсот шістдесят) грн. 00 коп., що знаходяться на рахунку №3914 в ПАТ «ПУМБ», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» (), накладений Саксаганським відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький завод технологічного обладнання» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промрудмаш» () 211 560 (двісті одинадцять тисяч пятсот шістдесят) грн. 00 коп., що перебувають на рахунку №3914 в ПАТ «ПУМБ», про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.05.2017

Суддя ОСОБА_2