ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Справа № 917/2641/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В.,
Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ"
на постанову та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року Господарського суду Полтавської області від 14.12.2016 року
за заявою 1. ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ"
доПриватного підприємства "Альянспромбуд"
про визнання договору про реструктуризацію заборгованості від 16.04.2013 року №DYK-18-2013 недійсним
у справі Господарського суду№ 917/2641/14 Полтавської області
за заявоюДПІ у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області
про визнання банкрутом Приватного підприємства "Альянспромбуд"
ліквідаторБолтік С.М.
у судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "УКРТРАНСГАЗ": Васійчук Л.Ф. (довіреність №2-467 від 28.12.2016 року),
ПП "Альянспромбуд":Полежаєва І.В. (довіреність №1 від 04.04.2016 року).
В С Т А Н О В И В :

у провадженні Господарського суду Полтавської області знаходиться справа №917/2641/14 про банкрутство Приватного підприємства "Альянспромбуд" (далі - боржника, ПП"Альянспромбуд"), порушена ухвалою суду від 02.06.2015 року за заявою ДПІ у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - ініціюючого кредитора) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство).

Справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 року, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Болтіка С.М.

10.10.2016 року шляхом направлення поштового відправлення до місцевого господарського суду звернулося ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" із заявою №8101/10-05 від 07.10.2016 року до ПП "Альянспромбуд" про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року, укладеного між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" та ПП "Альянспромбуд" як такого, що не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, та вчинений від імені юридичної особи її керівником за відсутності його схвалення такою юридичної особою на підставі статей 203, 215, 234, 241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); судові витрати покласти на боржника (вх. №12680) (том 8, а.с. 4 - 52).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.10.2016 року зазначену заяву прийнято до розгляду в межах справи №917/2641/14 про банкрутство ПП "Альянспромбуд" (том 8, а.с. 1 - 3).

25.10.2016 року ліквідатором ПП "Альянспромбуд" Болтіком С.М. подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності за вимогами ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" щодо визнання оспорюваного правочину недійсним та відмову в позові з цих підстав, обґрунтовану тим, що строк позовної давності у три роки, в межах якого заявник міг звернутися до боржника з вимогами про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року, сплив на момент подання ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" заяви №8101/10-05 від 07.10.2016 року до місцевого господарського суду (вх. №13075) (том 8, а.с. 54).

24.11.2016 року до місцевого господарського суду надійшло клопотання ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про призначення почеркознавчої експертизи, на розгляд якої поставити питання про те, чи належить підпис на договорі про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року директору ОСОБА_7 чи іншій особі (вх. №14562) (том 8, а.с. 133 - 135).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.12.2016 року (суддя Ореховська О.О.) відхилено клопотання ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" від 21.11.2016 року за №9122/10-05 (вх. №14562 від 24.11.2016 року) про призначення почеркознавчої експертизи, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" (том 9, а.с. 17 - 26).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" (далі - скаржник) звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду першої інстанції від 14.12.2016 року та прийняти нове рішення, яким заявлені скаржником вимоги про визнання оспорюваного договору недійсним задовольнити, здійснити розподіл судових витрат у справі, мотивуючи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також неповнотою з'ясування обставин справи.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Бородіна Л.І., судді: Здоровко Л.М., Лакіза В.В.) апеляційну скаргу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.12.2016 року у даній справі - без змін (том 9, а.с. 130 - 140).

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 21.02.2017 року та ухвалу суду першої інстанції від 14.12.2016 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву скаржника про визнання недійсним оспорюваного правочину, судові витрати скаржника у зв'язку з оскарженням судових рішень у даній справі покласти на боржника, обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статті 129 Конституції України, статей 203, 204, 215, 234, 241 ЦК України, статті 181 Господарського кодексу України, статей 4, 42, 32, 41, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало у неповноті з'ясування судами обставин справи на предмет наявності підстав для визнання спірного договору недійсним як такого, що вчинений без наміру на реальне настання правових наслідків та за відсутності його схвалення юридичною особою, від імені якої діяв керівник при укладенні оспорюваного правочину.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 21.02.2017 року та ухвалу суду першої інстанції від 14.12.2016 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" - Васійчук Л.Ф. та ПП "Альянспромбуд" - Полежаєву І.В., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 ЦК України визначено принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 року роз'яснено про те, що в силу припису статті 204 ЦК України, правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Положеннями статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, саме в момент вчинення правочину.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При цьому, саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності, визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення, про що роз'яснено пунктом 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 року.

Положеннями статті 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 25.10.2011 року між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ", як замовником, та ПП "Альянспромбуд", як підрядником, укладено договір №DYK-088, за умовами пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього договору ремонт виробничих будівель та споруд компресорної станції (КС) Диканського ЛВУМГ (ремонт виробничих будівель та споруд КС Решетилівка) (том 8, а.с. 150 - 154).

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 16.04.2013 року ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Диканського ЛВУМГ направило ПП "Альянспромбуд" проекти договорів про реструктуризацію кредиторської заборгованості №DYK-17-2013 та №DYK -18-2013 від 16.04.2013 року та просило при відсутності зауважень, пропозицій та заперечень належно оформити зазначені договори та по одному примірнику повернути у 20-тиденний строк; факт одержання ПП "Альянспромбуд" примірників цих договорів підтверджено представниками сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та відміткою про їх отримання на супровідному листі №930/4-01 від 16.04.2013 року (том 8, а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 16.04.2013 року між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі начальника Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Павлюка І.Б. (боржник) та ПП "Альянспромбуд" в особі директора ОСОБА_7 (кредитор) укладено договір про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013, пунктом 1.1 якого сторони погодили, що цим договором встановлюються умови погашення заборгованості, яка виникла на підставі договору №DYK-088/ від 25.10.2011 року про ремонт виробничих будівель та споруд компресорної станції (КС) Диканського ЛВУМГ (ремонт виробничих будівель та споруд КС Решетилівка) (том 8, а.с. 19 - 21).

Судами встановлено, що за умовами пунктів 1.2., 2.1., 3.2. - 3.4., 6.1. договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року, кредитор надає боржнику відстрочку та розстрочку у погашенні заборгованості за договором №DYK-088/, яка станом на 10.04.2013 року становить 886 855, 02 грн., а боржник погашає вказану заборгованість згідно з графіком погашення заборгованості, визначеним в пункті 2.1. цього договору, а саме: погашення заборгованості починається з жовтня 2013 року та сплачується не пізніше останнього дня місяця в таких сумах: у жовтні 2013 року - 148 000 грн., в листопаді 2013 року - 148 000 грн., у грудні 2013 року - 148 000 грн., у січні, лютому 2014 року по 148 000 грн., у березні 2014 року - 146 855 грн.; боржник має право достроково погасити заборгованість в повному обсязі, розірвати договір у випадку повної сплати суми заборгованості шляхом укладення додаткової угоди або направлення письмового повідомлення; кредитор має право вимагати виконання договору у відповідності до умов, вказаних в пункті 2.1 цього договору; зазначений договір діє до 31.10.2014 року. Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що договір про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року підписаний представниками сторін договору, визначених у його преамбулі, та скріплений печатками підприємств (том 8, а.с. 21).

Судами встановлено обставини порушення провадження у справі №917/2641/14 про банкрутство ПП "Альянспромбуд" ухвалою місцевого господарського суду від 02.06.2015 року за заявою ДПІ у місті Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області за загальною процедурою відповідно до Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року; справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого господарського суду від 29.10.2015 року, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Болтіка С.М.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 30.12.2015 року ліквідатором ПП "Альянспромбуд" Болтіком С.М. надіслано на адресу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" претензію з вимогою протягом семи днів перерахувати грошові кошти в розмірі 1 435 739, 33 грн. на рахунок ПП "Альянспромбуд" у зв'язку з невиконанням зобов'язань, зокрема, за договором про реструктуризацію заборгованості №DYK-17-2013 від 16.04.2013 року на суму 220 210, 13 грн. та за договором про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року на суму 886 855, 02 грн., що виникла на підставі договору №DYK-088/ від 25.10.2011 року, предметом якого є ремонт виробничих будівель та споруд компресорної станції Диканського ЛВУМГ (ремонт виробничих будівель та споруд КС Решетилівка) (том 8, а.с. 65 - 66). Вимоги ліквідатора ПП "Альянспромбуд" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" виконано не було.

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 10.10.2016 року шляхом направлення поштового відправлення у справу №917/2641/14 про банкрутство ПП "Альянспромбуд" звернулося ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" із заявою №8101/10-05 від 07.10.2016 року про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року, укладеного між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" та ПП "Альянспромбуд" (том 8, а.с. 4 - 52).

В обґрунтування вимог про визнання оспорюваного правочину недійсним заявник зазначив про невідповідність підпису директора ПП "Альянспромбуд" на спірному договорі зразкам його підпису на інших договорах, які укладено між сторонами спору; правочин вчинено без наміру настання правових наслідків та за відсутності його схвалення ПП "Альянспромбуд", як юридичною особою, що є підставами для визнання оспорюваного правочину недійсним в порядку статей 203, 234, 241 ЦК України.

Розглядаючи в ліквідаційній процедурі ПП "Альянспромбуд" у справі про банкрутство №917/2641/14 вимогу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про визнання недійсним укладеного з ПП "Альянспромбуд" договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з положень статей 12, 16 ГПК України щодо виключної підсудності спорів з майновими вимогами до боржника, які виникли з 19.01.2013 року, господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, в тому числі спорів про визнання недійсними правочинів, стороною яких є боржник, а також роз'яснень практики Верховного Суду України згідно Постанови №16/047 від 13.04.2016 року у справі №908/4804/14 щодо підвідомчості майнових спорів боржника.

Апеляційним судом встановлено, що предметом оспорюваного договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року є порядок та умови погашення заборгованості ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", що виникла за договором про ремонт виробничих будівель та споруд компресорної станції (КС) Диканського ЛВУМГ (ремонт виробничих будівель та споруд КС Решетилівка) №DYK-088/ від 25.10.2011 року.

Отже, при укладенні договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року дії ПП "Альянспромбуд", як кредитора, були спрямовані на реальне настання правових наслідків, а саме: погашення заборгованості боржником - ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" за договором №DYK-088/ від 25.10.2011 року, а невиконання боржником умов спірного договору свідчить лише про порушення ним господарських зобов'язань перед кредитором, а не про фіктивність такого правочину.

При цьому, судами встановлено, що ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" не надало суду доказів, які б свідчили про умисел сторін на укладення фіктивного правочину, та не довело обставин вчинення сторонами оспорюваного правочину без наміру на реальне настання правових наслідків.

З огляду на встановлене, суди спростували, як необґрунтовані, доводи ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про вчинення договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року без наміру настання правових наслідків, у зв'язку з чим відмовили у задоволенні його вимог про визнання оспорюваного правочину недійсним в порядку статті 234 ЦК України.

Відхиляючи вимоги ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про визнання спірного договору недійсним з підстав його вчинення від імені ПП "Альянспромбуд" неуповноваженою особою без його подальшого схвалення ПП "Альянспромбуд" як юридичною особою, апеляційний суд виходив з того, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особою, яка мала право вчиняти дії від імені юридичної особи - ПП "Альянспромбуд" на момент укладення оспорюваного правочину, був її керівник ОСОБА_7, який фактично і підписав договір про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року від імені ПП "Альянспромбуд" як кредитора у зобов'язанні (том 8, а.с. 56 - 58).

При цьому, суди відмовили у задоволенні клопотання ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про призначення у справі почеркознавчої експертизи з метою встановлення дійсності підпису директора ПП "Альянспромбуд" ОСОБА_7 на спірному договорі, так як представник ПП "Альянспромбуд" визнав факт укладення кредитором оспорюваного договору та підтвердив його підписання від імені ПП "Альянспромбуд" саме керівником (директором) підприємства ОСОБА_7, а твердження ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" ґрунтуються лише на його припущеннях, які не підтверджені належними доказами в розумінні статті 34 ГПК України (письмовими поясненнями особи, яка підписала спірний договір, доказами підробки підпису тощо).

Отже, суди дійшли висновку про недоведення ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" належними доказами обставин підписання договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року від імені ПП "Альянспромбуд" неуповноваженою особою та відсутність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним в порядку статей 203, 234 ЦК України як такого, що вчинений без наміру створення правових наслідків, що обумовлені цим правочином.

Також, судами відхилено клопотання ПП "Альянспромбуд" про застосування наслідків спливу позовної давності за вимогами ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості №DYK-18-2013 від 16.04.2013 року з огляду на встановлені обставини відсутності правових підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій за змістом оскаржуваних судових рішень, а доводи скаржника про неналежну оцінку судами обставин справи на предмет невідповідності оскаржуваного правочину положенням цивільного законодавства, що є підставою для визнання його недійсним, з посиланням на докази, прийняті до уваги судами першої та апеляційної інстанцій та відповідно оцінені судами, зводяться до намагання переконати касаційний суд здійснити переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно статті 1117 ГПК України, а отже, такі доводи є необґрунтованими.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про залишення без змін постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року та ухвали Господарського суду Полтавської області від 14.12.2016 року у справі №917/2641/14, а касаційної скарги скаржника без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.12.2016 року у справі №917/2641/14 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко