ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа № 911/1211/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», м.Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноінвест», м.Буча

Про стягнення 247098,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Ель ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноінвест» (далі відповідач) про стягнення 247098,00 грн.

Провадження у справі №911/1211/17 порушено відповідно до ухвали суду від 21.04.2017 року та призначено справу до розгляду на 11.05.2017 року.

Представник позивача у судовому засіданні 11.05.2017 року подав письмові пояснення на виконання вимог суду.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.05.2017 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою підготовки відзиву. Розгляд справи відкладався до 23.05.2017 року.

В судовому засіданні 23.05.2017 року позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору ухвалою від 11.05.2017 року, в судове засідання 23.05.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено.

Як вбачається з викладених у позові обставин, Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (позивач) відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.

Відповідно до п. 2.1. Статуту Підприємство позивача створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

Основними напрямками діяльності Підприємства позивача згідно з п.п. 2.2.1-2.2.5 Статуту є забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених Підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених Підприємств безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення; здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі проведення прийому споживачів, нарахування споживачам та збір платежі спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних договорів (доручення, про надання послуг тощо) з виробниками житлово-комунальних послуг (ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК «Київводоканал», ПАТ «Київгаз» тощо).

Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноінвест» (відповідач) є власником нежитлових приміщень загальною площею 319,2 м2 за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 40-А, на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення № б/н від 17.10.2001 року та споживав комунальні послуги, які надавались виконавцем комунальних послуг КП «ЦОС Шевченківського району» (позивач) та його правопопередником до будівлі, в якій розміщені спірні приміщення відповідача.

У період із квітня 2007 року по жовтень 2010 року облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ здійснювали КП «ЖЕКи», що діяли на підставі договорів доручення.

Відповідно до Окремого доручення Першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.09.2010 року №905 з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущенням безоплатного використання теплової енергії та водопостачання КП УЖГ (КП «ЦОС Шевченківського району») було зобовязано заключити прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району.

КП ЖЕКи було зобовязано передати КП УЖГ всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, скласти акти звіряння станом на 01.10.2010 року.

На виконання даного Окремого доручення КП «ЖЕК «Покровська», до відання якого належав спірний будинок за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 40-А, було складено Довідку про заборгованість орендарів по комунальним послугам, експлуатаційним витратам та платі за землю станом на 1 жовтня 2010 року. По споживачу комунальних послуг відповідача заборгованість за комунальні послуги складала 36908,39 грн. станом на 01.10.2010 року.

КП «ЖЕК «Покровська» було укладено з відповідачем договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників № К-196 від 01.04.2007 року (далі - Договір № К-196).

Предметом Договору, згідно з п. 1.1. визначено, що сторона1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку 1 до Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору відповідач користується приміщеннями загальною площею 319,2 м2 за адресою: м. Київ, вул. Артема, 40-А на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.01 року.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору відповідач зобовязаний в 3-х денний термін після надходження платіжного доручення, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

Після передачі відповідного Договору позивачу разом з заборгованістю згідно з Довідкою КП «ЖЕК «Покровська» станом на 01.10.2010 року (в сумі 36908,39 грн.), відповідачу в подальшому надавались послуги позивачем.

Відповідно до розрахунку заборгованості за комунальні послуги по нежитлових приміщеннях за Договором № К-196 за період з 01.09.2010 року по 01.08.2012 року заборгованість відповідача складає: 247 098,00 грн. (134 350,59 грн. основного боргу, 97 578,24 грн. втрати від інфляційних процесів, 15 169,98 грн. 3% річних), про що позивач неодноразово повідомляв відповідача.

15.02.2017 року позивачем в чергове було направлено відповідачу претензію з зазначенням заборгованості та вимогою сплати, а також було долучено до претензії рахунки на оплату комунальних послуг за весь період заборгованості та акти звірки взаєморозрахунків.

Однак, відповідач своєчасно та в повному не виконав свої зобовязання щодо оплати комунальних послуг.

В підтвердження факту надання комунальних послуг в будівлю за адресою: м. Київ, вул. Артема, 40-А, в якій відповідачу належить приміщення площею 319,2 м2, позивач зазначив та надав докази укладення договору № 330088 від 16.12.2005 року з виробником комунальної послуги з централізованого опалення ПАТ «Київенерго», відповідно до якого виконавець (позивач) забезпечує постачання комунальних послуг до кінцевих споживачів та забезпечує своєчасне надходження коштів на рахунок виробника за спожиті комунальні послуги орендарями (власниками) нежитлових приміщень.

До додатку № 6 вищевказаного договору включений відповідач. Таким чином, позивач, як виконавець житлово-комунальних послуг здійснював надання таких послуг з моменту заключення даного договору (з 2007 року) по спірний період. В силу закону та договірних домовленостей між позивачем та ПАТ «Київенерго», КП «ЖЕК «Покровська» не могло надавати послуги по постачанню теплової енергії, КП «ЖЕК «Покровська» вчиняло юридичні дії виключно в межах договору доручення № 4 від 30.03.2007 року, тобто дії, спрямовані на укладення договору № К-196 від 01.04.2007 року.

До позовної заяви в якості додатків позивачем було додано облікові картки (табуляграми) за весь спірний період від виробника послуги з централізованого опалення - Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та виробника послуг з водопостачання - Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал». Дані облікові картки (табуляграми) є розрахунками послуг з централізованого опалення та холодного водопостачання за договорами з виробниками послуг. В обліковій картці (табуляграмі) зазначається номер особового рахунку кінцевого споживача.

За весь період заявлений до стягнення заборгованості, позивачу надходили табуляграми з зазначенням кількості гігакалорій, наданих у приміщення відповідача від ПАТ «Київенерго», позивач, як виконавець комунальних послуг зобовязаний здійснити нарахування за послуги централізованого опалення відповідачу.

В облікових картках ПАТ «АК «Київводоканал» зазначається код абонента, адреса, куди постачалась послуга водопостачання, назва субабонента (відповідача) та кількість спожитих послуг, що може ідентифікувати споживача ТОВ «Техноінвест» та адресу, за якою йому надавалися послуги (вул. Артема,40). Крім того, в поясненнях щодо здійснення нарахувань за комунальні послуги розрахункового відділу департаменту реалізації підприємства позивача зазначено яким чином проводяться розрахунок вартості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання: нарахування проводяться на підставі облікових карток та додатку № 6 до договору від 01.06.2007 року № 330088 на постачання теплової енергії по особовому рахунку № 330088 виходячи з загального обсягу спожитої теплової енергії власниками (орендарями) будинку по вул. Артема, 40 множенням на процент займаної опалювальної площі та вартості однієї гігакалорії.

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував, посилаючись на те, що не отримував від відповідача комунальних послуг.

Однак, відповідач не надав письмовий обґрунтований відзив на позов, не заявив про застосування строків позовної давності та не спростував факту надання до належного йому приміщення в м. Києві по вул. Артема,40 комунальних послуг. Відповідач не надав доказів відключення належного йому приміщення від тепло- та водопостачання, чи отримання відповідних послуг від іншого виконавця.

Враховуючи, що укладений в 2007 році Договір є чинним і на підставі такого договору до приміщення відповідача централізовано надавались комунальні послуги, відповідачем не надано доказів відключення приміщення від централізованої системи теплопостачання, відповідач є таким, що отримував і споживав послуги.

Факт придбання відповідачем у власність приміщення в будівлі в м. Києві по вул. Артема,40, до якої постачались комунальні послуги підтверджується Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення в будинку № 40, літера «А» по вул. Артема,40 в м. Києві. Відповідач відповідного факту не заперечив та не спростував, не надав суду відомостей про відчуження ним відповідної будівлі іншому власнику.

Також, в матеріалах справи наявний Договір № К-196 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 01.04.2007 року, згідно з умовами якого відповідач користується приміщеннями площею 319,2 м2 по вул. Артема,40 в м. Києві і зобовязується сплачувати вартість спожитих комунальних послуг на підставі виставлених позивачем квитанцій за даними отриманих від виробників послуг розрахунків.

Пунктом 3.1.3. Договору визначено, що у випадку встановлення окремих засобів обліку теплової енергії, холодного водопостачання, тощо, сторона-2 (відповідач) укладає прямі договори з виробниками (постачальниками) таких послуг, про що інформує позивача в одноденний термін.

Позивач зазначив, що йому не надавалось інформації про укладення відповідачем прямих договорів з виробниками (постачальниками) таких послуг чи встановлення окремих засобів обліку.

Згідно з п. 5.1. Договір діє до 01.04.2010 року і згідно з п. 5.4. у разі закінчення строку його дії за відсутності заяви однієї з сторін протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідач не надав суду пояснень та доказів з приводу розірвання Договору чи його припинення закінченням терміну дії (доказів звернення до позивача в місячний із заявою про припинення чи зміну умов договору).

Позивач додав до позовної заяви договори теплопостачання та водопостачання. Згідно зведеного переліку сальдо погоджених актів звірок станом на 01.10.2010 року КП «ЖЕК «Покровська» Шевченківської районної у м. Києві ради передано КП УЖГ Шевченківської районної ради у м. Києві ради перелік сальдо по орендарям та власникам нежитлових приміщень, згідно якого на відповідну дату за Договором № К-196 за відповідачем існувала заборгованість в сумі 36908,39 грн.

За період з грудня 2010 ороку позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату, які не були оплачені (наростаючим підсумком всього на суму 132373,39 грн.).

Відповідач не надав суду доказів та пояснень щодо оплати комунальних послуг, централізовано отриманих в спірне приміщення в наведений в позові період.

На виконання вимог суду позивач надав пояснень та обґрунтував розрахунок позову. Зокрема, позивач надав пояснення щодо здійснення нарахувань за комунальні послуги (централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання), розрахунковим відділом департаменту реалізації по споживачу ТОВ «Техноінвест» (вул. Січових Стрільців, 40-А) за період з вересня 2010 року по червень 2012 року.

Відповідно до Додатку № 6 до Договору на постачання теплової енергії з ПАТ «Київенерго» № 330088 від 01.06.2007 року опалювальна площа нежитлових приміщень по будинку вул. Січових Стрільців, 40-А (№ особового рахунку 330088) складає 1 385,80 м.кв. площа приміщення відповідача складає 319,20 м.кв.

Площа приміщення відповідача 319,20 м.кв.складає 0,23 (23%) від загальної опалювальної площі будівлі. Відповідно, з загального обсягу теплопостачання, наведеного в табуляграмах на всю опалювальну площу, частка відповідача розраховується в розмірі 23 % за тарифами, встановленими Розпорядженням КМДА № 758 від 30.06.2009 року, Розпорядженням КМДА № 859 від 31.05.2011 року, Розпорядженням КМДА № 2316 від 07.12.2011 року за відповідні періоди.

В наведеному позивачем розрахунку зазначено загальну кількість теплопостачання на будівлю, від якої визначено 23% за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року.

Нарахування за гаряче водопостачання по вищезазначеному споживачу за період з вересня 2010 року по квітень 2012 року проводились пропорційно кількості сантехнічних приладів у нежитлових приміщеннях.

Відповідно до Додатку № 6 до Договору на постачання теплової енергії з ПАТ «Київенерго» № 320088 від 01.06.2007 року (загальна кількість кранів у нежитлових приміщень будинку по вул. Січових Стрільців, 40-А (№ особового рахунку 330088) складає 7 шт., кількість кранів відповідача складає 2шт. У пропорційному співвідношенні відсоткова частка відповідача по гарячій воді складає 0,29 (29%).

В наведеному позивачем розрахунку зазначено загальну кількість водопостачання на будівлю, від якої визначено 29% за період з жовтня 2010 року по квітень 2012 року за діючими у відповідні періоди тарифами.

Розрахунок за гаряче водопостачання здійснювався відповідно до розяснення Головного управління цінової політики Виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.02.2011 року № 09050/5-607, в якому зазначено, що співвідношення обсягу теплової енергії до м.куб. води для розрахунку обсягів гарячого водопостачання за відсутності приладів обліку води становить - 1 Гкал./18,2 м.куб. З січня 2012 року ціна 1 м3 складає 45,44 грн. (з ПДВ) по тарифу для «інших споживачів» (нежитлові приміщення).

Нарахування за холодне водопостачання та водовідведення з вересня 2010 року здійснювалось згідно табуляграм ПАТ АК «Київводоканал» (відповідно норм витрат, розрахованих відносно площі приміщення, кількості кранів, кількості співробітників) за діючими тарифами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання комунальних послуг, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Таким чином, позивач стверджує, що виконав свої зобовязання відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач фактично отримував комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання і не заявляв претензій з приводу їх якості, однак фактично спожиті комунальні послуги не оплатив, чим порушив зобовязання відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Також, згідно з ч 6. ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Враховуючи, що спірний обєкт (належне відповідачу приміщення), не є самостійним, а входить до єдиної внутрішньодомової мережі централізованого забезпечення тепло- та водопостачанням і технічної можливості припинити або обмежити надання комунальних послуг до належної відповідачу частини загального Обєкту, не припиняючи та не обмежуючи загальне забезпечення Обєкту, не можливо.

Згідно ч.3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Також, як вбачається з позиції Вищого господарського суду України в постанові від 01.10.2014 року у справі № 911/4168/13, оскільки згідно приписів ч.3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, для припинення теплопостачання відповідачу було необхідно вирішити питання про від'єднання його об'єкту від загальної системи централізованого опалення будинку, що можливе виключно за його ініціативою в силу п.п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, згідно яких споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

При вирішенні спору у наведеній справі Вищий господарський суд України дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про відшкодування власником приміщення вартості фактично спожитих комунальних послуг.

У звязку з несплатою відповідачем рахунків за комунальні послуги позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 134350,59 грн. заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 01.09.2010 року по 01.08.2012 року та на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України також просить стягнути з відповідача 97578,24 грн. інфляційних та 15169,98 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 та п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання з оплати спожитих комунальних послуг, вимоги про стягнення інфляційних та річних правомірні, відповідають обставинам справи і підлягають задоволенню. Крім того, відповідачем нарахування інфляційних та річних не заперечені та не спростовані, не надано контр розрахунок позову.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, враховуючи, що надані позивачем докази містять достатньо даних з приводу централізованого постачання комунальних послуг до будівлі, в якій відповідач є власником приміщення, вартість комунальних послуг обраховано пропорційно займаній відповідачем площі і матеріалами справи підтверджується, що не заперечено та не спростовано відповідачем, факт належності йому на праві власності відповідного приміщення, факт отримання відповідачем комунальних послуг підтверджено, однак не надано доказів їх оплати.

Таким чином, за наслідками розгляду спору позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору в повному обсязі виходячи з суми, яка підлягає сплаті з заявлених позовних вимог. Питання про повернення зайво сплачених сум судового збору буде вирішенню відповідною ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноінвест» (08292, АДРЕСА_1, ) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м.Київ, вул. М.Кирпоноса, 10/8, код ЄДРПОУ 03190) 134350,59 грн. основного боргу, 15169,98 грн. 3% річних, 97578,24 грн. інфляційних та 3706,47 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 29.05.2017 р.