РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017Справа №910/4791/17

За позовомПриватного акціонерного товариства "Київспецтранс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка"
простягнення 410561,98 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаБулавіна А.М. - представник
від відповідачане з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київспецтранс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка" 410561,98 грн. за договором №610303/65Ж на приймання і захоронення відходів (тони) від 25.01.2016, з яких 319974,14 грн. основного боргу, 17918,55 грн. пені, 1919,84 грн. 3% річних, 6754,65 грн. інфляційних втрат, 63994,80 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 319974,14 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, пеню, штраф та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4791/17, розгляд справи призначено на 26.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 18.05.2017.

Представник позивача в судове засідання 18.05.2017 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2016 між Приватним акціонерним товариством "Київспецтранс" (приймальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка" (замовник, відповідач) було укладено договір №610303/65Ж на приймання і захоронення відходів (тони) (надалі - договір), за умовами якого приймальник бере на себе обов'язок з прийому, зберіганню, розміщенню та захороненню твердих відходів (далі-відходи) замовника (далі-послуги), а замовник зобов'язується здійснювати оплату послуг приймальника на умовах даного договору (п.2.1), прийом відходів на полігони здійснюється за товарно-транспортними накладними, на підставі яких визначаються фактичні обсяги відходів та вартість наданих замовнику послуг. Один примірник накладної передається приймальнику. В товарно-транспортних накладних замовника вказується вага відходів "нетто" - у тонах (п.3.3), оформлення сторонами наданих послуг здійснюється актами здачі-приймання наданих послуг, в яких вказується фактична вартість наданих приймальником послуг - в. гривнях, а також фактичний обсяг прийнятих у замовника відходів - у тоннах (п.3.4), станом на день укладання договору тариф на приймання і захоронення за тонну відходів становить: тверді побутові відходи 66,60 грн., в тому числі ПДВ 11,10 грн. Приймальник має право змінювати тариф на приймання і захоронення 1 куб.м, відходів у зв'язку з додатковими витрат; пов'язаними із загальним зростанням цін на паливно-мастильні матеріали, енергетичні носії тощо. Приймальник письмово доводить до відома замовника нову величину тарифу не пізніше, ніж за 5 (п'ять) днів до введення його в дію. Лист приймальника, в якому вказується нова величина тарифу, стає невід'ємною частиною даного договору. В разі незгоди замовника з новою величиною тарифу, приймальник має право призупинити надання послуг замовнику або розірвати договір в односторонньому порядку, в будь-який строк. В разі якщо тариф змінюється за розпорядженням/рішенням органу влади або місцевого самоврядування і оприлюднюється через засіб масової інформації - газету замовник вважається таким, що повідомлений належним чином про зміну тарифу з дня видання номеру газети, а приймальник застосовує тариф без направлення листа (п.4.1), на день укладення договору загальна вартість послуг за даним договором орієнтовно складає: 5594400,00 грн., в тому числі ПДВ 932400,00 грн. (п.4.3), замовник зобов'язаний здійснювати 100% попередню оплату послуг до 25 (двадцять п'ятого) числа поточного місяця за послуги, які будуть надаватись в наступному місяці. На вимогу замовника приймальник надає йому рахунок на оплату, який замовник зобов'язаний повністю оплатити протягом 3 (трьох) робочих днів від отримання рахунку. Замовник здійснює оплату послуг грошовими коштами на поточний рахунок приймальника, вказаний в даному договорі, незалежно від заборгованості третіх осіб перед замовником та незалежно від затримок в надходженні бюджетних коштів замовнику (п.4.4), замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі у встановлені договором строки (розділ 4) сплачувати приймальнику вартість послуг незалежно від затримок в надходженні бюджетних коштів замовнику та незалежно від заборгованості третіх осіб перед замовником (п.5.1.2), в разі порушення замовником строків оплати послуг, передбачених розділом 4 договору, внаслідок чого виникла заборгованість, замовник сплачує приймальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від загальної суми боргу за кожен день прострочення платежу. А за прострочення платежу понад тридцять днів замовник додатково, не враховуючи суми пені і суми заборгованості, сплачує приймальнику штраф у розмірі 20 (двадцять) процентів від суми заборгованості (п.7.2), приймальник має право нараховувати замовнику пеню і штраф протягом 3 (трьох) років від дня порушення замовником строку оплати послуг, але не більше ніж за 1 (один) рік, що передує моменту звернення до замовника з вимогою, претензією, позовом (п.7.3), договір вступає в силу з дня його підписання і діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків за послуги -до повного їх здійснення (п.9.1).

Відповідно до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Кт-0005526 від 30.09.2016 на суму 59003,60 грн., № Кт-0006103 від 31.10.2016 на суму 107949,28 грн., № Кт-0006599 від 30.11.2016 на суму 111503,05 грн. та № Кт-0007450 від 31.12.2016 року на суму 70123,14 грн. позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 348579,07 грн. Вказані акти підписані представниками сторін без зауважень і заперечень та скріплені печатками останніх.

При цьому, відповідачем було сплачено позивачу за надані послуги 28604,93 грн.

23.03.2017 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу за вих. №210/03 з вимогою про оплату заборгованості.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач відповіді на вказану вимогу не надав, за надані позивачем послуги розрахувався частково, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з відповідним позовом.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 4.4 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем свої зобов'язання з оплати за надані позивачем послуги належним чином виконано не було, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 319974,14 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 319974,14 грн. підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 17918,55 грн. пені, 3% річних у розмірі 1919,84 грн., 6754,65 грн. інфляційних втрат, 63994,80 грн. штрафу.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 укладеного між сторонами договору встановлено, що в разі порушення замовником строків оплати послуг, передбачених розділом 4 договору, внаслідок чого виникла заборгованість, замовник сплачує приймальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від загальної суми боргу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення платежу понад тридцять днів замовник додатково, не враховуючи суми пені і суми заборгованості, сплачує приймальнику штраф у розмірі 20 (двадцять) процентів від суми заборгованості.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму пені у розмірі 17918,55 грн., яка нарахована ним за період з 09.01.2017 по 22.03.2017.

Судом перевірено розрахунок пені, який долучено позивачем до позовної заяви та здійснений останнім з урахуванням належного періоду заборгованості та часткової оплати відповідача. Зазначений розрахунок є арифметично вірним.

Також, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих позивачем на підставі укладеного між сторонами договору послуг більше ніж на 30 днів, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими.

При цьому, сума штрафу також розрахована позивачем вірно, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 63994,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг, суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1919,84 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6754,65 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунками позивача, які перевірені судом.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтехніка" (02095, м.Київ, вул. Княжий Затон, будинок 21, квартира 413, ідентифікаційний код 24724487) на користь Приватного акціонерного товариства "Київспецтранс" (04208, м.Київ, проспект Правди, будинок 85, ідентифікаційний код 02772037) заборгованість у розмірі 319974 (триста дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 14 коп., 3% річних у розмірі 1919 (одна тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 6754 (шість тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн. 65 коп., пеню у розмірі 17918 (сімнадцять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 55 коп. та 63944 (шістдесят три тисячі дев'ятсот сорок чотири) грн. 80 коп. штрафу та судовий збір у розмірі 6158 (шість тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 43 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.05.2017

Суддя Ю.М. Смирнова