УХВАЛА

16.05.2017Справа № 910/13163/16
За заявою Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

про розстрочення виконання рішення

у справі № 910/13163/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

про стягнення 506 783,55 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від стягувача: Ганченко М.О. (довіреність)

від боржника (заявника): Халимон С.В. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (відповідач) про стягнення пені в сумі 474 329,37 грн. та 3 % річних в сумі 32 454,18 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.02.2017, у справі № 910/13163/16 позов Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" задоволено повністю.

27.04.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі № 910/13163/16.

Ухвалою Господарського суду від 28.04.2017 розгляд заяви про розстрочення виконання рішення призначено на 16.05.2017.

10.05.2017 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" надійшли документи по справі.

16.05.2017 від стягувача надійшли письмові заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення у справі № 910/13163/16.

В судове засідання з'явились представники позивача та відповідача.

Представник заявника надав суду пояснення щодо заяви про розстрочення виконання рішення, просив суд її задовольнити, надав документи для долучення до матеріалів справи.

Представник Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" проти задоволення заяви заперечив.

Розглянувши заяву ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" про розстрочення виконання рішення суду від 20.09.2016 у справі №910/13163/16, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У заяві про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/13163/16 заявник просить суд розстрочити виконання рішення рівними частинами на шість календарних місяців, шляхом їх сплати рівними частинами згідно графіку, всього 506 783,55 грн.

Вищевказана заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/13163/16 мотивована складним фінансовим становищем; наявністю у споживачів заборгованості перед ПАТ "Київенерго" за спожиті електричну і теплову енергії, а також прийняттям Верховною Радою України 03.11.2016 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

В заперечення заяви про відстрочення виконання рішення суду від 20.09.2016 у справі № 910/13163/16 Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" зазначає, що боржником не доведено підстав для відстрочки виконання рішення, а заборгованість по даній справі не підпадає під дію закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Крім того, стягувачем зазначено, що з моменту набрання рішенням у вказаній справі боржником не сплачено жодного платежу на виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Тобто, підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Так, в силу приписів ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження існування виняткових обставин, що можуть бути підставами для відстрочки виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість виконання рішення суду.

Натомість, обставини, на які посилається ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" у своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду, не ускладнюють виконання рішення суду та не роблять таке виконання неможливим.

Так, посилання заявника на скрутне фінансове становище, не є виключними обставинами та мають негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі.

Положеннями ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, згідно із яким рішення суду, що набрало законної сили є обов'язковим до виконання та має бути виконане, а його виконання не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003р. "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, "державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини" (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" від 29.06.2004).

Доказів відсутності у Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" грошових коштів для погашення заборгованості за рішенням суду від 20.09.2016 по справі №910/13163/16 заявником не надано суду.

Крім того, судом також враховано, що з моменту набрання рішенням у справі № 910/13163/16 законної сили (28.11.2016), боржником не вчинено жодних дій по погашенню існуючої заборгованості, стягнутої рішенням суду.

Посилання заявника на прийняттям Верховною Радою України 03.11.2016 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" як на підставу для відстрочки виконання рішення є безпідставним та необґрунтованим, оскільки, заявника не включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши наведені заявником - ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником до заяви документи, суд дійшов висновку про відсутність конкретних обставин, які ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення суду від 20.09.2015 у справі №910/13163/16.

З огляду вищевстановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи заперечення стягувача, а також те, що рішення суду є обов'язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/13163/16.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/13163/16.

Враховуючи викладе вище, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/13163/16.

Суддя С.О. Турчин