номер провадження справи 17/45/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 Справа № 908/570/17

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю БАРС 2000, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, 56

до відповідача: приватного акціонерного товариства АЛЕРО, 69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 18

про стягнення 103 190,47 грн.

суддя Корсун Віталій Леонідович

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 18.04.17 № 15

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

21.03.17 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю БАРС 2000 (далі ТОВ БАРС 2000) з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства АЛЕРО (надалі ОСОБА_2 АЛЕРО) заборгованості за договором про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21 в розмірі 103 190,47 грн., а саме: 82 000,00 грн. основного боргу, 8 224,37 грн. пені, 1 240,10 грн. 3 % річних та 11 726,00 грн. інфляційних втрат.

21.03.17 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 21.03.17 порушено провадження по справі № 908/570/17, якій присвоєно № провадження 17/45/17. Судове засідання призначено на 19.04.17.

19.04.17 до суду надійшло клопотання від 19.04.17, в якому представник позивача просить суд витребувати у ОСОБА_2 АЛЕРО договір про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГПК України, сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Таким чином, судом задоволено клопотання позивача в повному обсязі.

Ухвалою від 19.04.17 судом продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 06.06.17, розгляд справи відкладено на 17.05.17. Крім того, вищевказаною ухвалою, в порядку ст. 38 ГПК України, зобовязано відповідача ОСОБА_2 АЛЕРО, в строк, не пізніше 10.05.17, надати до суду до матеріалів справи належним чином посвідчену копію договору про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21 в повному обсязі з усіма додатками, доповненням, додатковими угодами, докази виконання вказаного договору сторонами (оригінал в судове засідання 17.05.17 об 11 год. 10 хв. для огляду).

Ухвалою суду від 12.05.17 відмовлено ТОВ БАРС 2000 у задоволенні клопотання за вих. від 03.05.17 № 70-Б про проведення судового засідання 17.05.17 у справі № 908/570/17 в режимі відеоконференції.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні 17.05.17 судом, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача розяснено про час виготовлення повного рішення.

Позивач в особі уповноваженого представника підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві від 17.03.17 № 38-Б та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 103 190,47 грн. за договором про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21, а саме: 82 000,00 грн. основного боргу, 8 224,37 грн. пені, 1 240,10 грн. 3 % річних та 11 726,00 грн. інфляційних втрат.

Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без участі його представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ... У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців … (ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Відповідно до відомостей (отриманих на безкоштовний запит) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи № 908/570/17, місцезнаходженням відповідача є: 69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 18.

Ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/570/17 від 21.03.17, про продовження строку розгляду справи від 19.04.17 та про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання від 12.05.17 направлені ОСОБА_2 АЛЕРО за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 18.

Однак, ухвала про порушення провадження у справі № 908/570/17 від 21.03.17 повернулась до суду з відміткою відповідної поштової установи: «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представника позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві від 17.03.17 № 38-Б позивач зазначає, що між ТОВ БАРС 2000 та ОСОБА_2 АЛЕРО (пряма мова) «… було укладено договір про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21 у відповідності до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця газ скраплений вуглеводневий (далі - Товар), у кількості визначеній у відповідності до даного Договору, а Покупець зобов'язується прийняти цей Товар та оплатити його. Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний Договір від 06.03.14 № 21, взяла на себе зобов'язання, а саме: позивач поставити Товар, а відповідач оплатити поставлений Товар в порядку та на умовах визначених вказаним Договором. Згідно п. 3.4. Договору від 06.03.14 № 21, сума даного Договору складається із сум вказаних у рахунках-фактурах. З врахуванням п. 3.4. Договору від 06.03.14 № 21, загальна сума поставленого Товару за Договором складає 9 955 419,00 гри. В зв'язку з цим, відповідачем дійсно частково виконувалось, покладене на нього п. 3.1. Договору від 06.03.14 № 21, грошове зобов'язання по сплаті платежів, які останнім перераховано на розрахунковий рахунок позивача у загальному розмірі 9 873 419,00 грн. Різниця складає 82 000,00 грн. Позивач, в свою чергу, здійснив виконання своїх зобов'язань передбачених п. 1.1. Договору від 06.03.14 № 21 в повному обсязі, шляхом поставки товару відповідачу. Таким чином, позивач виконав перед відповідачем зобов'язання щодо поставки Товару, виконавши вимоги п. 1.1. Договору від 06.03.14 № 21. Однак, відповідач не виконав належним чином умови Договору від 06.03.14 № 21 в частині повної оплати вартості поставленого Товару, в порядку та на умовах передбачених п. 3.1. Договору від 06.03.14 № 21, не сплативши остаточну грошову суму коштів у розмірі 82 000,00 грн., починаючи з 09.12.15 по день звернення з цим позовом до суду, що потягло за собою не виконання грошового зобов'язання відповідачем, внаслідок чого у нього виник борі в сумі 82 000,00 грн. та нараховано штрафні санкції 21 190,47 грн., що в загальному складає 103 190,47 грн.».

Відповідно до протоколу обшуку від 19.05.16, старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України підполковником поліції ОСОБА_3 проведено обшук в приміщенні офісу ТОВ «БАРС 2000» за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), буд. 33-В (нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень № 5) (в літ. А), офіс № 301, під час обшуку приміщення № 4 виявлено та вилучено під номером 133 (дослівно) «Папку (скорозшиватель) червоного кольору з договорами купівлі-продажу скрапленого газу;…».

Ухвалою про порушення провадження у справі № 908/570/17 від 21.03.17, судом було витребувано у сторін договір про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21 (оригінал для огляду, належним чином засвідчена копія до матеріалів справи), на який є посилання в позові, але який до матеріалів позовної заяви не додано.

Ухвалою суду від 19.04.17 у цій господарській справі, судом в порядку ст. 38 ГПК України, було зобовязано відповідача ОСОБА_2 АЛЕРО надати суду договір про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21 (оригінал для огляду, копію до справи).

Однак, жодна із сторін (а ні позивач, а ні відповідач) не надали суду договору про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21.

Оцінивши представлені докази, вислухавши представників сторін, суд знаходить підстави для відмови в задоволенні позову з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, у відповідності до ст. 612 ЦК України.

Розглянувши всі надані до справи докази судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній договір про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21, який укладено між ТОВ БАРС 2000 та ОСОБА_2 АЛЕРО та на який посилається позивач в своїй позовній заяві від 17.03.17 № 38-Б.

Крім того, як вже зазначалося вище, суд своїми ухвалами від 21.03.17 та від 19.04.17 витребував у сторін надання такого договору до матеріалів справи, однак, а ні позивач, а ні відповідач не надали суду вищенаведеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Пунктом 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.12 № 6 «Про судове рішення» передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, необхідно мати на увазі, що згідно зі ст. 43 ГПК України, наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, із-за відсутності взагалі в матеріалах цієї справи тексту договору про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21, на який посилається позивач в своїй позовній заяві, у суду (з причин не залежних від суду) відсутня можливість дослідити та надати будь-яку правову оцінку щодо заявленого позову.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень позивачем суду не надано.

З підстав наведених вище, через недоведеність, судом відмовляється в задоволені вимоги позивача про стягнення з відповідача 103 190,47 грн.

При цьому, оскільки під час розгляду цієї справи судом не досліджувались умови договору (повнота його виконання/не виконання сторонами і таке ін.) про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21, на який посилається позивач в своїй позовній заяві, а також, вказане не позбавляє права позивача у цій справі повторно звернутись із позовом до суду про стягнення заборгованості за договором про постачання скрапленого газу від 06.03.14 № 21, на який посилається позивач в своїй позовній заяві, із наданням договору (чи її належним чином посвідченої копії).

Крім того, таке звернення до суду не є підставою для припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 44, 49, 69, 75, 77, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Повне рішення складено 22.05.17.

Суддя В.Л. Корсун