КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа№ 910/15025/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

За участю представників сторін:

від позивача: Громовий К.В. ( довір. №70 від 05.01.17);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеспассервіс"

на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2016

у справі №910/15025/16 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеспассервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов'язання продовжити термін дії договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2017р. у справі №910/15025/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем не доведено виникнення у нього переважного права на продовження договірних відносин щодо майна - на укладення договору оренди на новий термін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2016р. та передати справу на новий розгляд.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що при укладенні договору оренди було обумовлено, що його дія буде продовжуватись до 15.10.2018р., це не було враховано судом при розгляді справи та прийнятті рішення.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/15025/16 між суддями від 07.04.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя -Пашкіна С.А., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеспассервіс» та розгляд апеляційної скарги призначено на 15.05.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 15.05.2017р. не з'явився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р.), явка сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, про причини неявки відповідач не повідомив судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності відповідача.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну службу України з безпеки на транспорті та Одеську обласну державну адміністрацію судова колегія відхиляє у зв'язку з його необгрунтованістю.

Клопотання ПП «Посполіта Сервіс» про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судова колегія відхиляє з огляду на те, що відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення представника позивача судова колегія встановила.

Між позивачем (орендар) та відповідачем (орендар) 15.10.2013 укладено договір оренди державного нерухомого майна, за умовами якого в користування відповідачу передано визначене договором майно, а саме частину нежитлового приміщення багажних кас (інв. № 11002), площею 38 кв.м., за адресою м. Одеса, Привокзальна площа, 2, строком користування до 31.07.2016 (у редакції додаткового договору від 07.07.2016), що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 15.10.2013.

Об'єкт оренди належить до державної власності та перебуває на балансі Державного підприємства «Одеська залізниця» (п. 1.1 договору).

Звертаючись з позовом про зобов'язання продовжити термін дії договору оренди нерухомого майна від 15.10.2013р. строком на шість місяців, позивач зазначає, що 15.07.2016 ним отримано від відповідача лист № 43Е-02/421 від 14.07.2016 в якому відповідач повідомляє, що договір оренди після закінчення терміну його дії 31.07.2016 продовжувались не буде, та орендодавець просить орендаря вчасно повернути майно з оренди. При цьому, позивач зазначає про те, що визнання за позивачем переважного права на оренду та необхідність договірного продовження орендних правовідносин виникло у зв'язку з особливостями здійснюваної ним господарської діяльності, а саме - позивачу видано Свідоцтво про атестацію автостанції АС "Одеса ЖДВ" за номером № 0078 на підставі якого на території автостанції (орендоване Майно) здійснюється значна кількість перевезень, у тому числі соціально значущих, згідно укладених договорів з Одеською ОДА та отриманих дозволів Мінінфраструктури, тому раптове припинення перевезень може призвести до колапсу та негативних соціальних наслідків.

Позивач також вказує, що з метою дотримання Правил надання послуг пасажирського зв'язку (постанова КМУ від 18.02.1997 № 176) та у відповідності до процесу, передбаченого Порядком регулювання діяльності автостанцій (наказ Мінтрансу від 27.09.2010 № 700), для припинення роботи (закриття) автостанції у встановленому законом порядку необхідна кількість часу не менша ніж 3-6 місяців.

У зв'язку з наведеним для припинення роботи (закриття) автостанції у встановленому законом порядку позивач звернувся до відповідача з листом від 15.07.2016 № 30 (отриманий відповідачем згідно вхідного штампу 19.07.2016) про продовження строку дії договору до закінчення строку дії свідоцтва про атестацію автостанції АС "Одеса ЖДВ" за номером № 0078 - до 02.12.2018.

Відповідач на лист 15.07.2016 № 30 відповів відмовою, повторно вимагав повернути приміщення з оренди згідно з умовами договору (копії листів відповідача з доказами направлення та отримання залучені до відзиву), та зокрема направив позивачу з листом від 01.08.2016 два примірники актів приймання-передачі щодо повернення майна з оренди.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Як зазначалось раніше, позивачем заявлено позов про визнання його переважного права на продовження договору на 6 місяців та про зобов'язання відповідача укласти договір про продовження строку дії договору на 6 місяців, тобто на підставі ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частина 3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає умови виникнення та реалізації орендарем свого переважного права на укладення договору оренди на новий термін:

1) орендар повинен належним чином виконувати свої обов'язки за договором протягом усього строку його дії;

2) подальші інші умови отримання приміщення в оренду повинні бути рівними, тобто якщо власник бажає і у подальшому передавати приміщення в оренду, та на оренду приміщення претендує більше ніж одна особа, то за пропозиції ними власнику рівних (однакових) умов оренди приміщення, перевага, за умови дотримання попереднім орендарем п.1, надається саме йому, а не іншому новому претенденту;

3) орендоване майно не заявлене власником, як необхідне після закінчення строку дії договору оренди для його власних потреб.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому позивач, який заявляє позов про визнання за ним переважного права на продовження договірних відносин - укладення договору оренди на новий термін 6 місяців та зобов'язання відповідача такий договір укласти, повинен довести наявність обумовлених законом підстав для виникнення у орендаря такого переважного права.

Проте позивачем не надано доказів виконання ним усіх обов'язків орендаря, встановлених для нього розділом 5 договору та протягом усього строку дії договору з 15.10.2013 до 31.07.2016 своєчасно та в повному обсязі, з огляду на що місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено виникнення у нього переважного права на продовження договірних відносин щодо майна - на укладення договору оренди на новий термін.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні договору оренди було обумовлено, що його дія буде продовжуватись до 15.10.2018р., проте зазначена обставина не була врахована судом при розгляді справи та прийнятті рішення до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається з п.10.1 договору його укладено строком на один рік та дія договору продовжувалась, відповідно до п.10.4, відповідно до якого у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання орендарем умов договору, договір вважається пролонгованим на той самий строк тощо. Як встановлено вище, 15.07.2016 позивачем отримано від відповідача лист № 43Е-02/421 від 14.07.2016 в якому відповідач повідомляє, що договір оренди після закінчення терміну його дії 31.07.2016 продовжувались не буде, та орендодавець просить орендаря вчасно повернути майно з оренди, а тому відповідачем було дотримано вимог законодавства та умов договору для припинення дії договору.

Позивачем в свою чергу не було надано доказів виконання вимог законодавства та дотримання порядку укладання господарських договорів.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеспассервіс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського міста Києва від 05.10.2016р. у справі №910/15025/16 залишити без змін.

3. Справу №910/15025/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай