донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.05.2017 справа №905/3424/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 03.02.2017 р.; не зявились;
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоазовського районного центру зайнятості, м.Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від02.02.2017 р.
у справі№905/3424/16
за позовом: до відповідача : про Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, м.Краматорськ, Донецька область Новоазовський районний центр зайнятості , м. Маріуполь, Донецька область стягнення 29 303, 53 грн.

В С Т А Н О В И В

Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, м. Краматорськ, Донецька область, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Новоазовського районного центру зайнятості, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення боргу по несплаті орендної плати у розмірі 15 961, 02 грн., боргу за невідшкодовані комунальні послуги у розмірі 826, 34 грн., суму пені у розмірі 2 936, 83 грн., інфляційні втрати у розмірі 8 740, 62 грн., 3% річних у розмірі 838,72 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.02.2017 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, м. Краматорськ, Донецька область до Новоазовського районного центру зайнятості, м.Маріуполь, Донецька область задоволено частково. Стягнуто з Новоазовського районного центру зайнятості , м. Маріуполь, Донецька область на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, м. Краматорськ, Донецька область борг по несплаті орендної плати у розмірі 15 961,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 8 666,51 грн., 3 % річних у розмірі 838,72 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 197,55 грн.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням Новоазовський районний центр зайнятості, м.Маріуполь, Донецька область звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №005-17 від 28.02.2017р. на рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2017 року по справі № 905/3424/16, за змістом якої просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2017 р. у справі №905/3224/16 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення господарського суду є незаконним та необґрунтованим, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права за висновками суду, які не відповідають фактичним обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема скаржник посилається на те, що наказом Донецького обласного центру зайнятості №334 від 20.11.2014 р. Новоазовський районний центр зайнятості було переміщено з м. Новоазовськ до м. Маріуполь за адресою: пр. Металургів, 84-б.

Також, до апеляційної скарги скаржник додав сертифікат Донецької торгово-промислової палати України №7315 від 17.02.2017 р., який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема: акти тероризму на території м. Новоазовська Донецької області, воєнні дії; захоплення орендованого приміщення; протиправні дії третіх осіб. Період дії форс-мажорних обставин з 01.05.2014 р. Клопотання про залучення додаткових документів відсутнє. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2017 р.(головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Марченко О.А., Радіонова О.О.) було прийнято апеляційну скаргу у справі №905/3424/16 до провадження. Справу призначено до розгляду на: 10.04.2017 р на 15:00 год.

29.03.2017р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, який було розглянуто судовою колегією та долучено до матеріалів справи.

04.04.2017 р. представник відповідача надіслав до суду документи, за змістом яких виклав свою позицію щодо письмових заперечень позивача. Судова колегія розглянула вищевказаний документ та долучила до матеріалів справи.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Радіонової О.О. на дату слухання справи, розпорядженням В.о. керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 07.04.2017 № 516 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів : Головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Попков Д.О., Марченко О.А.

Абзацом четвертим пункту 3.8 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається заново, а отже спочатку починається й перебіг строку вирішення спору.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.04.2017 р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 22.05.2017 на 14:45 год. для зясування фактичних обставин справи та здійснення розрахунку позовних вимог щодо розміру заборгованості.

17.05.2017 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява, за змістом якої позивач здійснив перерахунок позовних вимог з урахуванням, того, що під час розгляду справи суд повідомлено про наявність наказу Донецького обласного центру зайнятості №334 від 20.11.2014 р. (т.1, а.с. 95), відповідно до якого Новоазовський районний центр зайнятості було переміщено з м. Новоазовськ до м. Маріуполь за адресою: пр. Металургів, 84-б. А саме, за період з 01.05.2014 р. по 20.11.2014 р. заборгованість з орендної плати за договором №1 від 31.01.2011 р. складає 15 034, 59 грн. розмір пені складає 2 371,24 грн., інфляційні втрати 8 163,48 грн., 3% річних 790,04 грн. Колегія суддів розглянула заяву та долучила до матеріалів справи.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О. розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 18.05.2017 № 812 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів : Головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Марченко О.А.

У судове засідання 22.05.2017 р. зявився представник позивача, вважав рішення суду законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін, апеляційну скаргу-без задоволення. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача, що не скористався правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/3424/16.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2017 року відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2011р. між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України орендодавець- та Новоазовським районним центром зайнятості -орендар- був укладений договір оренди майна № 1.

Положеннями п.1.1. Додаткової угоди № 2 від 14.05.2012р. до договору, встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (далі- майно), загальною площею 201,12 кв. м. розміщене на першому поверсі будівлі за адресою: 87600, м. Новоазовськ, вул. Комунарів, буд. 65-а.

Матеріали справи містять акт приймання-передавання від 01.01.2011р., який було підписано між сторонами на виконання умов договору. (т.1, а.с.16 )

Вартість майна, яке передається в оренду визначається шляхом незалежної оцінки і становить 136 359,00 грн. Витрати на проведення незалежної оцінки покладається на орендаря. ( п.1.2. договору)

Орендна плата за перший місяць оренди січень 2011 року, становить без ПДВ 1704,49, ПДВ нараховується відповідно до чинного законодавства. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата за перший місяць оренди січень 2011 року перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 25 березня 2011 року. Орендна плата за кожний місяць перераховується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 25 числа поточного місяця, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем. (п.п.1,2,3 договору).

Відповідно до п.5.2. договору до обовязків орендаря входить зобовязання своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Розділом 9 сторони узгодили порядок відповідальності та вирішення спорів за договором.

Відповідно до п.3.8. додаткової угоди № 1 від 26.12.2011р. до договору, встановлено, що додатково до орендної плати орендар відшкодовує витрати орендодавця по оплаті водопостачання, пропорційно кількості працівників орендаря, а також витрати орендодавця, повязані зі сплатою податку на земельну ділянку, на якій розташована будівля, пропорційно до орендованої ним площі у будівлі. Оплата проводиться щомісяця, протягом 3- робочих днів з дня одержання рахунку.

Відповідно до п.11.1. додаткової угоди № 3 від 23.11.2013р. до договору, встановлено, що цей договір діє з 01.01.2011р. по 01.12.2014р.

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

Відповідач зобов'язання за договором в частині здійснення оплати за договором не здійснив, внаслідок чого, за період з травня 2014р. по листопад 2014р., утворилась заборгованість в розмірі 15 961,02 грн.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст.629 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем обґрунтовано нарахована сума основного боргу за період з травня 2014р. по листопад 2014р. у розмірі 15 961,02 грн.

Крім того, позивачем була заявлена сума заборгованості за невідшкодовані комунальні послуги у розмірі 826,34 грн., Але, доказів оплати комунальних послуг (спожитої електроенергії, теплопостачання, водопостачання та водовідведення) позивач до суду першої інстанції не надав, так само як не надав і доказів виставлення відповідачеві рахунків, на підставі яких останній мав компенсувати позивачеві ці витрати. У звязку з чим у цій частині позовні вимоги було обґрунтовано залишено судом першої інстанції без задоволення.

За даною справою позивачем на підставі п. 9.2 договору нараховано розмір пені у сумі 2 936,83 грн.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд першої інстанції з посиланням на порушення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України встановив, що позивачем пеня нараховувалась після сплину шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а також позивачем період нарахування пені визначено невірно, у звязку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог щодо нарахування пені у повному обсязі. Апеляційний суд вважає такий висновок законним та обґрунтованим.

Позивач на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 838,72 грн. за період з 01.12.2014р. по 31.08.2016р.,

Суд першої інстанції, перевіривши здійснивши перерахунок суми 3% річних дійшов вірного до висновку про задоволення вимог про стягнення 3 % річних у повному обсязі.

Крім того, позивач нарахував до стягнення з відповідача інфляційні витрати у розмірі 8 740,62 грн. за період з 01.12.2014р. - 31.08.2016р., Суд першої інстанції здійснивши перерахунок інфляційних нарахувань дійшов висновку про часткове задоволення вимог у розмірі 8 666,51 грн. Колегія суддів вважає такий висновок законним та обґрунтованим.

Заперечення відповідача правомірно судом першої інстанції не прийняті до уваги, оскільки не доведені належними доказами у розумінні ст.ст.33,36 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до п.10.3 договору форс-мажор автоматично продовжує термін виконання зобовязань на весь період його дії і ліквідації наслідків. Згідно ст. 10 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, протягом дії даного закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили ( форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Такого сертифікату відповідач до суду першої інстанції не надав.

Крім того, положеннями п.10.3 договору встановлено, що про настання форс-мажорних обставин сторони повинні негайно повідомити одна-одну.

З матеріалів справи вбачається, що друга сторона не була повідомлена про настання форс-мажорних обставин, як того вимагає п. 10.3 договору.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Основне зобовязання відповідача сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном припиняється з моменту підписання сторонами відповідного акта про повернення орендарем предмета договору оренди. Такого акта матеріали справи не мстять.

Доводи апелянта щодо неможливості виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором з посиланням на Сертфікат №7315 Донецької Торгово-промислової палати "Про форс-мажорні обставини(обставини непереборної сили)" від 17.02.2017 р. колегія суддів відхиляє з огляду на таке: під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем не було надано сертифікат про форс-мажорні обставини. Скаржник належним чином не обґрунтував неможливість подання вищевказаного сертифікату до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. А суд апеляційної інстанції, в свою чергу, відповідно до вимог ст.101 Господарського процесуального кодексу України переглядає справу за наявними у справі доказами.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2017 року у справі №905/3424/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Новоазовського районного центру зайнятості, м .Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2017 р. у справі №905/3424/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2017 р. у справі №905/3424/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим:2 позивачу1 відповідачу1 у справу1 ДАГС;1 ГСДО