УХВАЛА

15.05.2017Справа № 28/160-б

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Серкис" (ідентифікаційний код 34532610)

про банкрутство

За заявою Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк"

про визнання майна предметом іпотеки

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

Від заявника (боржника) не з'явилися

Арб.керуючий не з'явився

Від ПАТ "Марфін Банк" Шеламов І.С. - представник

Від ТОВ "Євробудтрейд" Каленчук О.І. - представник

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 28/160-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Серкис" про банкрутство, яка порушена ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2010 з урахуванням приписів ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

17.02.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки.

Автоматизованою системою документообігу суду розподілено вказану заяву та визначено суддю Чеберяка П.П. для її розгляду в межах справи № 28/160-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Серкис".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2017 заяву Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки до розгляду в межах справи № 28/160-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Серкис" прийнято до розгляду та призначено розгляд справи на 03.04.2017.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2017 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" та відкладено розгляд справи 15.05.2017.

У судовому засіданні 15.05.2017 розглядалась заява Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки.

Представник Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" надав пояснення по суті поданої заяви.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" заперечив щодо задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки.

Ліквідатор у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник заявника (боржника) у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заява Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки обгрунтована тим, що між Відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Є-Інжинірінг" було укладено кредитний договір № 257/К від 28.03.2008 з додатковими угодами № 1 від 24.12.2008, № 2 від 29.05.2009, № 3 від 17.07.2009, № 4 від 05.12.2011, № 5 від 21.09.2012, № 6 від 21.09.2012 та № 7 від 21.09.2012. Предметом вказаного договору є мультивалютна кредитна лінія на загальну суму 98 530 000 грн. 00 коп. під 12% річних по траншах, наданих у національній валюті України та 9,5% річних по траншах, наданих в доларах США з терміном погашення по 20.07.2023 року.

З метою забезпечення повного та своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Є-Інжинірінг" умов кредитного договору, між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Серкис" було укладено іпотечний договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2060.

За період дії іпотечного договору на земельній ділянці, яка була надана в іпотеку, побудована нежитлова будівля, виробничо-офісне та складське приміщення загальною площею 7 974, 29 кв.м.

Після введення в експлуатацію офісного комплексу на земельній ділянці, яка була надана в іпотеку заявнику, Товариство з обмеженою відповідальністю "Серкис" не передало новобудову в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Марфін Банк" відповідно до умов іпотечного договору, також в порушення умов вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Серкис", після введення в експлуатацію будівлі протягом 10 днів з дати отримання не передало оригінали правовстановчих документів на цю будівлю до банку, у зв'язку з чим й виникла необхідність звернення з відповідною заявою до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013 суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін. Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України), та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (ч. ч. 10, 11 ст. 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (ч. 8 ст. 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 23.04.2015 у справі № 905/5359/13-908/4643/14, від 05.12.2013 у справі № 911/673/13-г.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 в редакції від 22.12.2011 встановлено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Провадження у справі № 28/160-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Серкис" порушено ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2010, а відтак, застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 в редакції від 30.06.1999.

Нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 в редакції від 30.06.1999 не передбачено право суду щодо розгляду в межах справи про банкрутство майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі, спорів про визнання майна предметом іпотеки,

З огляду на викладені обставини та наведені норми, заява Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки залишається судом без розгляду.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" про визнання майна предметом іпотеки залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна, керуючому санацією та кредиторам.

Суддя П.П. Чеберяк