УХВАЛА

12.05.2017Справа № 910/6968/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Преміум"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "А-ПОІНТ"

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Лиськов М.О.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проскан" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Преміум" (далі - відповідач) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.04.2017порушено провадження у справі № 910/6968/17, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "А-ПОІНТ", розгляд справи призначено на 17.05.2017 року.

10.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно до змісту якого позивач просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 313, вчиненого 10.02.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Дмитром Володимировичем та заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії з примусового виконання виконавчого напису № 313 вчиненого 10.02.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Дмитром Володимировичем , виконавче провадження ; 53457028 до вирішення спору по суті.

Розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу щодо поданої заяви, суд вирішив задовольнити її, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як на тому наголошено в п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду, адже інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2015 у справі № 905/3147/14-908/4637/14.

Предметом спору у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 313, вчиненого 10.02.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Дмитром Володимировичем Згідно зі ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Як встановлено судом, постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.02.2017 відкрито виконавче провадження № 53457028 з примусового виконання виконавчого напису з примусового виконання виконавчого напису № 313 вчиненого 10.02.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Дмитром Володимировичем про звернення стягнення на належне позивачу майно.

22.02.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України у вищевказаному виконавчому провадженні винесено постанову про опис та арешт належного позивачу майна.

Таким чином, у разі, якщо спірний виконавчий напис нотаріуса буде виконано, а позовні вимоги у даній справі будуть задоволені, то законні майнові права та інтереси позивача будуть порушені, а їх відновлення не відбудеться, оскільки судовим рішенням буде лише встановлено юридичний факт невідповідності виконавчого напису нотаріуса вимогам чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що невжиття відповідних заходів до забезпечення позову, передбачених законом, ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки у разі задоволення позовних вимог рішення у даній справі безпосередньо не призведе до відновлення прав та інтересів позивача, якщо стягнення за виконавчим написом буде завершене.

Також, судом враховано, що у разі задоволення позову про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правовим наслідком такого судового рішення, відповідно до приписів ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", буде закінчення виконавчого провадження № 53457028.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги той факт, що на час розгляду справи розпочато процедуру звернення стягнення на майно позивача на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, суд дійшов висновку що подана позивачем заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки сам факт відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса, який оспорюється у даній справі, свідчить про наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимоги.

Наведеної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постанові від 13.04.2016 у справі № 910/29733/15.

Одночасно, суд зазначає, що забезпечення позову у даній справі є таким, що перебуває у зв'язку з предметом позовної вимоги, є адекватним заявленим вимогам, тобто співвідноситься з правом, про захист якого просить позивач. При цьому, вжиття у наведений вище спосіб заходів до забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін та спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Крім того, застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобіганню перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі № 910/6968/17 законної сили, вжити заходи до забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 313, вчиненого 10.02.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Дмитром Володимировичем та заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії з примусового виконання виконавчого напису № 313 вчиненого 10.02.2017 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Дмитром Володимировичем, виконавче провадження ; 53457028 до вирішення спору по суті.

3. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03680, місто Київ, вулиця Кільцева дорога, будинок 22; ).

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Преміум" (01001, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 1/36; ).

4. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 12.05.2017 року.

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

6. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала може бути пред'явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Суддя М.О. Лиськов