ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2017 р.Справа № 922/1224/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський м'ясокмбінат 2", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 88742,50 грн
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність №17 від 28.03.2017 року;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 16.05.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський мясокомбінат» - про стягнення штрафу в сумі 44000,00 грн. та пені в сумі 44742,50 грн. Окрім того, позивач просить Суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 30.05.2013 р. №116-К у справі №3/20-80-13.

Ухвалою Суду від 12.04.2017 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16.05.2017 р.

В судовому засіданні 11.04.2017 р. було оголошено перерву до 18.05.2017 р, яку було продовжено до 25.05.2017 р. для надання учасникам судового процесу можливості подати додаткові пояснення та докази по справі.

В судовому засіданні 25.05.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила Суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.05.2017 р. просив Суд позов залишити без розгляду у звязку з тим, що його підписано неповноважною особою. Окрім того, представник відповідача заперечував проти розрахунку штрафних санкцій, однак контррозрахунок не надав, а звернувся до Суду із клопотанням про зменшення штрафних санкцій, заявлених до стягнення, та розстрочення їх виплати, в порядку ст. 83 ГПК України (клопотання вх.№17065 від 25.05.2017 р.).

Розглянувши заяву відповідача про залишення позову без розгляду у звязку з тим, що його підписано неповноважною особою, Суд відмовляє в його задоволенні, як необґрунтованому. Так, відповідно до даних ЄДРПОУ, які, з огляду на положення ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вважаються достовірними, керівником та підписантом позивача є ОСОБА_4, яка і підписала позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 30.05.2013 р. №116-К у справі №3/20-80-13 визнано, що відповідач, використовуючи традиційну назву «Сервелат» у словосполученні з іншими словами («новий», «горіховий», «делікатесний», «коньячний»), що може утворювати у потенційного споживача уяву про споживчі властивості та смакові характеристики, які притаманні ковбасним виробам традиційного асортименту з цією назвою, вчинив порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення субєктом господарювання безпосередньо невизначеному колу осіб неправдивих даних про споживчі властивості товару, що може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього субєкта господарювання.

Окрім того, вказаним рішенням позивача, на підставі ст. 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та ч. 6 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на відповідача накладено штраф в сумі 68000,00 грн., зобовязано відповідача припинити вказане вище виявлене позивачем порушення.

Вказане рішення було направлено відповідачу разом з супровідним листом від 30.05.2013 р. №02-26/3-2479 (арк.с. 13).

Відповідач звернувся до позивача із заявою №610/2 від 10.06.2013 р. (арк.с. 14), в якій, посилаючись на складний фінансовий стан, просив останнього надати розстрочку для сплати штрафу.

Розпорядженням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 27.06.2013 р. №173-рк у справі №3/20-80-13 (арк.с. 15) відповідачу надано розстрочку для сплати штрафу в розмірі 68000,00 грн., із врахуванням сплаченої відповідачем суми в розмірі 2000,00 грн. на двадцять чотири місяці із сплатою рівними частинами по 2750,00 грн. щомісячно: до 05.08.2013 2750 гривень; до 05.09.2013 2750 гривень; до 07.10.2013-2750 гривень; до 05.11.2013 2750 гривень; до 05.12.2013 2750 гривень; до 06.01.2014 2750 гривень; до 05.02.2014 - 2750 гривень; 05.03-2014 2750 гривень; до 07.04.2014 2750 гривень; до 05.05.2014 2750 гривень; до 05.06.2014 2750 гривень; до 07.07.2014 2750 гривень; до 05.08.2014 2750 гривень; до 05.09.2014 2750 гривень; до 06.10.2014 2750 гривень; до 05.11.2014 2750 гривень; до 05.12.2014 2750 гривень; до 05.01.2015 2750 гривень; до 05.02.2015 2750 гривень; до 05.03.2015 2750 гривень; до 06.04.2015 2750 гривень; до 05.05.2015-2750 гривень; до 05.06.2015 2750 гривень; до 06.07.2015 2750 гривень.

По відстроченим платежам відповідач частково розрахувався, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №1448 від 05.08.2013 р. на суму 2750,00 грн.; №1483 від 05.09.2013 р. на суму 2750,00 грн.; №1507 від 07.10.2013 р. на суму 2750,00 грн.; №1549 від 05.11.2013 р. на суму 2750,00 грн.; №1581 від 05.12.2013 р. на суму 2750,00 грн.; №1608 від 03.01.2014 р. на суму 2750,00 грн.; №1632 від 05.02.2014 р. на суму 2750,00 грн. (арк.с. 17-23).

Позивач стверджує, що всього відповідачем сплачено штраф згідно рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 30.05.2013 р. №116-К у справі №3/20-80-13 в сумі 24000,00 грн.

Позивач зазначає, що решту штрафу в сумі 44000,00 грн. відповідачем не сплачено, що зумовило нарахування пені в порядку ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та зумовило звернення до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання. Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які: містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб'єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», вчинення суб'єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п'яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб'єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за заявою особи, на яку накладено штраф, органи Антимонопольного комітету України своїм рішенням мають право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу.

Як свідчить рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 30.05.2013 р. №116-К у справі №3/20-80-13, позивачем було встановлено, що відповідач, використовуючи традиційну назву «Сервелат» у словосполученні з іншими словами («новий», «горіховий», «делікатесний», «коньячний»), що може утворювати у потенційного споживача уяву про споживчі властивості та смакові характеристики, які притаманні ковбасним виробам традиційного асортименту з цією назвою, вчинив порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення субєктом господарювання безпосередньо невизначеному колу осіб неправдивих даних про споживчі властивості товару, що може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього субєкта господарювання. Дохід (виручка) відповідача від реалізації такої продукції в 2012 р. становила 3549700,00 грн., у звязку з чим на відповідача накладено штраф в сумі 68000,00 грн. та надано розпорядженням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 27.06.2013 р. №173-рк у справі №3/20-80-13 (арк.с. 15) розстрочку для його сплати: до 05.08.2013 2750 гривень; до 05.09.2013 2750 гривень; до 07.10.2013-2750 гривень; до 05.11.2013 2750 гривень; до 05.12.2013 2750 гривень; до 06.01.2014 2750 гривень; до 05.02.2014 - 2750 гривень; 05.03-2014 2750 гривень; до 07.04.2014 2750 гривень; до 05.05.2014 2750 гривень; до 05.06.2014 2750 гривень; до 07.07.2014 2750 гривень; до 05.08.2014 2750 гривень; до 05.09.2014 2750 гривень; до 06.10.2014 2750 гривень; до 05.11.2014 2750 гривень; до 05.12.2014 2750 гривень; до 05.01.2015 2750 гривень; до 05.02.2015 2750 гривень; до 05.03.2015 2750 гривень; до 06.04.2015 2750 гривень; до 05.05.2015-2750 гривень; до 05.06.2015 2750 гривень; до 06.07.2015 2750 гривень.

Вказане рішення позивача відповідачем не оскаржувалось, в даному провадженні відповідність такого рішення вимогам чинного законодавства також не заперечується відповідачем.

Як свідчать матеріали справи та не спростовує відповідач, останній частково сплатив обумовлений рішенням позивача штраф, що призвело до виникнення заборгованості з його оплати в сумі 44000,00 грн. за наступними розстроченими платежами: до 07.04.2014 2750 гривень; до 05.05.2014 2750 гривень; до 05.06.2014 2750 гривень; до 07.07.2014 2750 гривень; до 05.08.2014 2750 гривень; до 05.09.2014 2750 гривень; до 06.10.2014 2750 гривень; до 05.11.2014 2750 гривень; до 05.12.2014 2750 гривень; до 05.01.2015 2750 гривень; до 05.02.2015 2750 гривень; до 05.03.2015 2750 гривень; до 06.04.2015 2750 гривень; до 05.05.2015 2750 гривень; до 05.06.2015 2750 гривень; до 06.07.2015 2750 гривень.

Частиною 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи прострочення відповідачем сплати частини штрафу в сумі 44000,00 грн., Суд дійшов висновку про правомірність нарахуванням позивачем пені за період з 06.03.2014 р. по 10.04.2017 р. в сумі 44742,50 грн.

Згідно з ч.ч. 7, 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів сплати простроченого штрафу в сумі 44000,00 грн. та пені в сумі 44742,50 грн.

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 44000,00 грн. та пені в сумі 44742,50 грн., а отже і про задоволення позовних вимог.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкції, заявлених до стягнення, та розстрочення їх виплати в порядку ст. 83 ГПК України, оскільки, як розяснено в п. 20.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства», названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Тому, зокрема, до відповідних правовідносин не може застосовуватись припис пункту 3 статті 83 ГПК, який передбачає право господарського суду у прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню. Окрім того, ч. 6 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено право (а не обов'язок) органів Антимонопольного комітету України (а не суду) відстрочити або розстрочити сплату штрафу. Отже, у Суду відсутні правові підстави також для розстрочення сплати штрафу та пені в порядку ст. 83 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується положеннями ст.49 ГПК України, та, у звязку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 15-1, 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОБОЖАНСЬКИЙ МЯСОКОМБІНАТ 2» в задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій та розстрочення їх виплати (вх.№17065 від 25.05.2017 р.).

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОБОЖАНСЬКИЙ МЯСОКОМБІНАТ 2» (ідентифікаційний код: 33901840) штраф в розмірі 44000,00 грн. та пеню у розмірі у розмірі 44742,50 грн. із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОБОЖАНСЬКИЙ МЯСОКОМБІНАТ 2» (ідентифікаційний код: 33901840) на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, Харківська обл., місто Харків, ОСОБА_1, будинок 5, ДЕРЖПРОМ, 6 ПІД'ЇЗД, 1 ПОВЕРХ, кімната 35, ) судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_5