ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року Справа № 904/12064/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №ББУ/ПУ423/СЛ/16 від 06.12.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м. Павлоград на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017р. у справі № 904/12064/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Луганський завод гірничого

машинобудування , смт. Ювілейне, м. Луганськ

до: Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля,

м. Павлоград Дніпропетровської області

про: стягнення 3213664, 45 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017р. у справі №904/12064/16 (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь Публічного акціонерного товариства Луганський завод гірничого машинобудування 1922515,77 грн заборгованості; 1172795,45 грн інфляційних втрат; 118353,23 грн 3% річних та 48204,97 грн витрат на сплату судового збору. Рішення суду мотивоване порушенням відповідачем зобовязань щодо повної та своєчасної оплати отриманої продукції.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просило рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилалось на наступне:

- зобовязання за п. 2, 3 специфікацій від 14.05.2014р. та від 19.05.2014р. припинились;

- зазначений у п. 2, 3 специфікацій порядок та строки розрахунку, умови поставки товару слід вважати попередньою домовленістю сторін про внесення змін до договору, на яку розповсюджуються правила ст. 182 Господарського кодексу України та яка має бути реалізована у строк, визначений ст. 188 Господарського кодексу України; додаткова угода на підставі попередніх домовленостей укладена не була, тому умови договору (п. 5.3) не є зміненими;

- господарським судом не застосовані правила ст. 266 Господарського кодексу України та ст. 635 Цивільного кодексу України;

- позивач не довів, що строк виконання грошового зобовязання є таким, що настав, оскільки є прострочення кредитора та Позивач зобовязаний сплатити неустойку в сумі 471630,46 грн, яку Відповідач утримав;

- оперативно - господарська санкція на суму 471630,46 грн є діючою, тому мала бути застосована судом відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України;

- позивачем не надано доказів надання з товаром всіх документів, тому правові наслідки за грошовим зобовязанням є такими, що не настали.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.02.2017р. апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017р. у справі № 904/12064/16 прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М.

29.03.2017р. у звязку з перебуванням у відпустці судді Подобєд І.М. на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.03.2017р. справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л. та прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 29.03.2017р.

В судовому засіданні 15.05.2017р. повноважний представник Відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 15.05.2017р. не забезпечив, причин неявки не повідомив. Згідно відзиву на апеляційну скаргу, поданого Позивачем до суду 29.03.2017р., проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що посилання Відповідача на попередній характер специфікацій при укладеному раніше діючому договору не відповідають ані нормам законодавства, ані фактичним обставинам справи. Договором передбачена можливість визначення умов поставки продукції специфікаціями, тому вони є складовими частинами договору, а не змінами до нього. Висновки Відповідача про недоведеність факту настання строку виконання грошового зобовязання є безпідставними. Застосування оперативногосподарських санкцій відповідно до п.п. 5.6, 5.8 договору не може бути підставою для не виконання грошового зобовязання. Визначені п. 4.3 договору товаросупровідні документи надавались представнику разом з продукцією, видаткові накладні підписані без заперечень, будь-які претензії щодо відсутності документів від Відповідача не надходили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 13.01.2014р. між ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, правонаступником якого є ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, як покупцем (надалі - Відповідач) та ПАТ Луганський завод гірничого машинобудування як постачальником (надалі - Позивач) був укладений договір №422-ПУ (надалі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання, виробничо-технічного призначення (товар), в асортименті, кількості, в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та в специфікаціях, які є невідємними частинами до даного договору (п.1.1. договору). Покупець відповідно до п.1.2. договору зобовязався прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п.8.1. Договору він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2015р. включно. В разі невиконання сторонами зобовязань по Договору, строк його дії продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. Договору поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості та за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях. У випадках, коли сторони в специфікаціях обумовлюють інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях.

Загальна сума договору визначається сумою всіх специфікацій, які є невідємною частиною даного договору. В будь-якому випадку загальна орієнтована сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 39000000,00 грн з ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на це органу управління покупця (п.5.1. Договору).

Згідно п.5.2. Договору ціни на продукцію, що поставляється, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору.

Розрахунки за продукцію по Договору виконуються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку (п.5.3. договору в редакції додаткової угоди від 29.04.2014р., а.с. 22): протягом 5 (пяти) робочих днів з 60 або з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору (п.5.3.1., 5.3.2. договору); або покупець виконує оплату за поставлену продукцію по частинам, а саме (п.5.3.3. договору): оплата 50% вартості продукції по відповідній специфікації виконується на 7 (сьомий) календарний день з моменту підписання специфікації; у випадку, якщо 7 (сьомий) календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, оплата виконується у перший робочий день після такого вихідного та / або святкового дня (5.3.3.1.); оплата 50% вартості продукції по відповідній специфікації виконується на 45 (сорок пятий) календарний день з дати поставки відповідної партії продукції; у випадку, якщо 45 (сорок пятий) календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, оплата виконується у перший робочий день після такого вихідного та/ або святкового дня. Остаточні взаєморозрахунки узгоджуються сторонами на підставі даних якості, кількості, асортименту і комплектності продукції, визначеної згідно з розділом 2 Договору.

Між сторонами були узгоджені, складені та підписані повноважними представниками наступні специфікації від 14.05.2014р.: специфікація на суму 272320,00 грн; специфікація на суму 430580,00 грн; специфікація на суму 271320,00 грн.; специфікація на суму 337924,00 грн.; та від 19.05.2014р. специфікація на суму 676271,71 грн.

У пункті 2 зазначених специфікацій вказано, що розрахунки за продукцію, що постачається за специфікацією здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів протягом пяти робочих днів з 90 календарного дня від дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору; датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. (а.с.23-27).

На виконання умов Договору Позивач у червні 2014 року здійснив поставку Відповідачу товару на загальну суму 1922515,77 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними: №47 від 12.06.2014р. на суму 272320,00 грн, №48 від 12.06.2014р. на суму 337924,00 грн, №49 від 12.06.2014р. на суму 430580,00 грн, №50 від 12.06.2014р. на суму 584963,77 грн, №55 від 24.06.2014р. на суму 272320,00 грн та №56 від 24.06.2014р. на суму 24408,00 грн; товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання товару (а.с.28-39).

Відповідач свої зобовязання з оплати отриманої продукції не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 1922515,77 грн, що і стало підставою звернення Позивача із позовом.

Згідно заявлених позовних вимог Позивач просив стягнути з Відповідача борг у сумі 1922515,77 грн, 3% річних за період прострочення з 01.10.2014р. по 18.10.2016р. у сумі 118353,23 грн та інфляційні втрати за період з 01.10.2014р. по 18.10.2016р. 1172795,45 грн.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, а також встановлені специфікаціями до Договору, що є невідємними його частинами, строки виконання зобовязання з оплати, які є простроченими (за поставками від 12.06.2014р. оплата мала бути проведена до 15.09.2014р., за поставкою від 24.06.2014р. до 27.09.2014р.), апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності заявленої позивачем до стягнення заборгованості 1922515,77 грн, яка підтверджується матеріалами справи (отримання та не оплата продукції на вказану суму Відповідачем також не заперечується). Є правомірним нарахування та стягнення 3% річних за період прострочення платежів з 01.10.2014р. по 18.10.2016р. у сумі 118353,23 грн та інфляційних втрат з врахуванням індексу інфляції за жовтень 2014р. - серпень 2016р. включно у заявленій сумі 1172795,45 грн. Розрахунок перевірений судом та визнано вірним.

Стосовно заперечень Відповідача апеляційний суд зазначає наступне.

Умови укладеного між сторонами договору та специфікацій, які містяться в матеріалах справи, свідчать, що за своєю суттю та змістом специфікації є складовими частинами Договору, а не змінами до нього чи попередніми договорами в розумінні ст. 635 Цивільного кодексу України та ст. 182 Господарського кодексу України, про що також зазначено у п. 4.2, 8.2 Договору та в п. 4 самих специфікацій. Оплата за поставлену продукцію передбачена також умовами укладеної додаткової угоди від 29.04.2014р., які відповідають умовам специфікації в цій частині.

Даного висновку дійшли господарський суд Луганської області (рішення суду від 24.01.2017р. у справі №913/1395/16) та Донецький апеляційний господарський суд (постанова від 22.02.2017р., якою залишено в силі рішення господарського суду Луганської області від 24.01.2017р. № 913/1395/16).

Викладене свідчить про безпідставність заперечень Відповідача з приводу неузгодженості сторонами строку оплати продукції у строк, визначений специфікаціями.

Відповідно до п. 4.3 Договору разом з поставкою продукції Позивач зобовязаний надати Відповідачу наступні супровідні документи: рахунок фактуру, податкову накладну, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні накладні, сертифікат якості та/чи паспорт; сертифікат відповідності, інструкцію по експлуатації, технічну документацію, визначену п. 2.3 Договору.

Надходження продукції без товаросупровідних документів тягне неможливість здійснити її прийом (п. 4.4 Договору).

Як вбачається з видаткових накладних, підписаних представником Відповідача без заперечень, повернення продукції за п. 2.4 Договору не відбувалось, доказів висловлення претензій щодо відсутності документів сторонами суду не надано.

Отже, доводи Відповідача стосовно ненадання Позивачем товаросупровідних документів не обґрунтовані та не доведені, підстави для невиконання грошового зобовязання відсутні.

Відповідно до п. 5.6 Договору у випадку порушення постачальником строків поставки, визначених в специфікаціях до Договору, покупець має право надіслати постачальнику розрахунок штрафних санкції та/або збитків, і до їх оплати постачальником затримати оплату за поставлену продукцію на суму штрафних санкцій та/або збитків. При несплаті постачальником штрафних санкцій, покупець має право застосувати до нього оперативно - господарську санкцію згідно п. 5.8 Договору.

Разом з тим, застосування оперативно - господарських санкцій, штрафів та пені, в тому числі і за поставками, що не є предметом цього спору, може бути предметом окремого позову, бо дослідження фактів правомірності їх застосування не може бути здійснено в даному провадженні через відсутність звернення Відповідача із зустрічним позовом.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м. Павлоград на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017р. у справі № 904/12064/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017р. у справі № 904/12064/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 18.05.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова