ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 травня 2017 року Справа № 910/17047/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Плюшка І.А.,

Демидової А.М.,

розглянувши касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року за скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/17047/15 господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРІНІТІ ІНВЕСТ КОМПАНІ" про стягнення 92912434,28 грн.,-

В с т а н о в и в:

Подана Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС, Заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, в даному випадку Заявником подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року, якою залишено без змін ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року.

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 600,00 грн.

Звертаючись з касаційною скаргою Заявником не додано доказів сплати судового збору. Водночас, Заявником подано заяву про відстрочення сплати судового збору до винесення судом рішення у справі, з посиланням на те, що строки подачі касаційної скарги є досить стислими, а оскільки Заявник є бюджетною установою сплата судового потребує значний проміжок часу.

Статтею 8 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, вказаною статтею Закону передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

Колегія суддів вважає, що клопотання про відстрочку сплати судового збору не підлягає задоволенню оскільки Заявником, не наведено переконливих доводів та не надано будь-яких доказів того, що фінансове становище останнього робить неможливим на теперішній час сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, оскільки фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору. Крім того, з поданого клопотання не вбачається, що у Заявника до ухвалення рішення у справі з'явиться можливість сплатити судовий збір, як встановлено ст. 8 ЗУ "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З урахуванням приписів п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що подана Заявником касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору при поданні касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року у справі № 910/17047/15.

2. Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 р. у справі № 910/17047/15 господарського суду міста Києва повернути без розгляду.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Плюшко І.А.

Демидова А.М.