номер провадження справи 9/5/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 справа № 908/934/17

за позовом Комунального підприємства «Водоканал» (69002, місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, 61)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОПТ-М» (69060, місто Запоріжжя, вулиця Кибальчича, будинок 17)

про стягнення суми 19452,04 грн.

Суддя Боєва О.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 36 від 15.03.2017р.;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 04.05.2017 р. звернулось Комунальне підприємство «Водоканал» з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОПТ-М» про стягнення 19452,04 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/934/17, справі присвоєно номер провадження 9/5/17, судове засідання призначене на 17.05.2017 р.

Справу розглянуто 17.05.2017 р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позові заяві, які мотивовано наступними обставинами. На підставі договірного листа про відпуск товару на умовах 100% попередньої оплати, наряду-замовлення №1 до цього листа та виставленого рахунку-фактури №1208232 від 12.08.2014р. КП «Водоканал» 13.08.2014р. перерахувало на рахунок ТОВ «ОПТ-М» оплату за товар в сумі 19452,04 грн., що підтверджується банківською випискою. Згідно з договірним листом, обумовлений строк постачання 3 дні. ТОВ «ОПТ-М» зобовязання щодо поставки оплаченого товару не виконало, у звязку з чим КП «Водоканал» неодноразово направлялися вимоги про повернення перерахованої суми передплати, які залишилися без відповіді та задоволення. На підставі ст.ст. 205, 526, 530, 628, 629 ЦК України, ст. 11, 173, 174, 193 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, позовні вимоги не спростував, письмового відзиву та інших витребуваних судом документів не надав, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69060, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Кибальчича, будинок 17.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала суду від 05.05.2017 р. про порушення провадження у справі, яка направлялася на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, на час розгляду справи підприємством звязку не повернута. Зазначене свідчить, що судом належним чином виконано обовязок та вжиті заходи щодо повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи. Оскільки всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 17.05.2017 року за відсутності представника відповідача.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОПТ-М» (постачальник) виставив КП «Водоканал» (одержувач, платник) рахунок-фактуру № 1208232 від 12.08.2014 р. на оплату товару: дошка н/обр. 25 мм (хв.порід сосна) в кількості 8 куб.м, ціна без ПДВ 1139,1667 грн. за 1 куб.; дошка обр. 25 мм (хв.порід, сосна) в кількості 4 куб.м, ціна 1722,50 грн. без ПДВ за 1 куб.м; брус 50х100х4000 мм (хв.порід, сосна) в кількості 0,120 куб.м, ціна 1722,50 грн. без ПДВ за 1 куб.м., загальною вартістю 19452,04 грн., в тому числі 3242,010 грн. ПДВ. Рахунок містить підпис особи, що його виписала, який скріплений печаткою ТОВ «ОПТ-М».

Комунальне підприємство «Водоканал» (позивач) звернулося до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОПТ-М» (відповідач) з договірним листом реєстр. № 0919/14 від 13.08.2014р., відповідно до якого просило відпустити наступні матеріали: - дошка н/обр. 22 мм (хв.порід сосна) укр. 8 куб.м по ціні 1139,1667 грн. без ПДВ за 1 куб.; - дошка обр. 25 мм (хв.порід, сосна) укр. 4 куб.м по ціні 1722,50 грн. без ПДВ за 1 куб.м; - брус 50х100х4000 мм (хв.порід, сосна) укр. 0,120 куб м по ціні 1722,50 грн. без ПДВ за 1 куб.м.; всього на загальну суму 19452,04 грн. з ПДВ згідно рахунку №1208232 від 12.08.2014р. В листі визначено форму оплати: 100% передплата, термін постачання 3 дні. Договірний лист підписаний генеральним та фінансовим директорами підприємства. Додатком до цього листа є річний плановий наряд-замовлення №1 на 2014 рік, в якому визначено найменування товару: «деревоматеріали», ціну (вартість) закупівлі: 19452,04 грн., в т.ч. ПДВ 20%, термін дії планового наряду-замовлення: до 31.12.2014р. Наряд-замовлення містить штамп узгодження із зазначенням посад, прізвищ посадових осіб та їх підписи, дату 13.08.2014р.

Відповідно до банківської виписки, КП «Водоканал» 13.08.2014р. перерахувало на рахунок ТОВ «ОПТ-М», вказаний у виставленому рахунку-фактурі, суму 19452,04 грн. з призначенням платежу: «попередня оплата за дошку, брус на підставі рахунку № 1208232 від 12.08.2014р., договірного листа № 0919/14».

Матеріали справи свідчать, що КП «Водоканал» неодноразово (03.03.2015р., 21.12.2015р., 21.12.2016р.) направлялися ТОВ «ОПТ-М» листи з повідомленням про неотримання оплаченого товару та вимогою повернути перераховані кошти в сумі 19452,04 грн., оплачені на підставі рахунку №1208232 від 12.08.2014р. В порядку досудового врегулювання спору відповідачу 20.04.2017 р. направлено вимогу вих. №5131 від 19.04.2017р. про повернення на розрахунковий рахунок КП «Водоканал» вказаної суми попередньої оплати у звязку з невиконанням зобовязань щодо поставки товару. Відповідач відповіді на вимоги позивача не надав, суму попередньої оплати не повернув.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до положень ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Із досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, слідує, що між позивачем та відповідачем на підставі ст.ст. 11, 202, 509, 642 ЦК України, ст. 181 ГК України виникли зобовязання, фактично сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 662, ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України, зокрема, передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів поставки оплаченого товару у встановлений строк або повернення позивачу, на його вимогу, перерахованої суми попередньої оплати не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 19452,04 грн. попередньої оплати є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОПТ-М» (69060, місто Запоріжжя, вулиця Кибальчича, будинок 17, ) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (69002, місто Запоріжжя, вулиця Святого Миколая, 61, ) 19452 (девятнадцять тисяч чотириста пятдесят дві) грн. 04 коп. попередньої оплати, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 23 травня 2017 р.

Суддя О.С.Боєва