ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2017 р.Справа № 916/754/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС

до відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО

приватного підприємства КРИСТАЛ ЛГК

про стягнення 79 510,60 грн.

Суддя Петренко Н.Д.

при секретарі Воровіній Т.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 02.06.2014р.

від відповідачів: не зявились, про місце та дату судових засідань були повідомлені за юридичною адресою.

СУТЬ СПОРУ: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО та приватного підприємства КРИСТАЛ ЛГК 6 762,78грн. заборгованості (індексації ціни товару, дооцінка вартості товару, курсова різниця) та 72 747,82грн. штрафу на підставі договору поставки на умовах товарного кредит №36/2008К від 29.02.2008р., угоди №15-11/12-3 про зміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та договору поруки №11-10-2016-1 від 11.10.2016р.

Представники відповідачів в судове засідання по даній справі не зявилися та про причини неявки суд не повідомили. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, які були надіслані за адресою місцезнаходження ТОВ „СОВАГРО (65012, місто Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А) та ПП КРИСТАЛ ЛГК (48748, Тернопільська область, Борівський район, село Іване-Пусте) згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були повернуті суду у звязку із неможливістю вручення адресатам. З огляду на викладене, відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями) відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи господарським судом. Оскільки ТОВ „СОВАГРО та ПП КРИСТАЛ ЛГК не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

29.02.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ (постачальник) та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК (продавець) був укладений договір поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К, за умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупця товар. А покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість і відсотки за користування товарним кредитом на умовах, передбачених договором (п.1.1. договору ).

Постачальник надає покупцю товарний кредит у розмірі вартості отриманого та неоплаченого покупцем товару на період: з дати одержання товар покупцем (але не раніше 30 березня 2008р. ) до 15 жовтня 2008р. (п.2.1 договору).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що вартість товару становить ціну товару і суму відсотків за користування товарним кредитом та складає 231 670,45грн. у т.ч. ПДВ 38 611,74грн.

Оплата за товар здійснюється в українських гривнях у безготівковому порядку, шляхом перерахування платіжним дорученням коштів на його поточний рахунок у строки відповідно додатку №1. За домовленістю сторін можливі інші розрахунки (п.2.5 договору).

Відповідно п.3.1 договору, товар за даним договором передається на склад постачальника, що розташований за адресою Київська область, Білоцерківський район, с. Трушки.

Згідно п.4.1 договору, постачальник зобовязується повністю передати покупцеві товар не пізніше 30.03.2008р., а покупець оплатити постачальнику товару у порядку згідно розділу 2 договору (п.4.2.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом трьох років з моменту укладання, а в частині невиконаних зобовязань до повного їхнього виконання. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобовязань, які залишилися невиконаними (п.6.1 договору).

26.03.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої, у звязку із зміною асортименту товару, п.1.2 договору та додаток №1 до договору було доповнено. Згідно додаткової угоди №1, сторонами змінено вартість товару у звязку із збільшенням кількості переданого покупцю товару та проведено розрахунок розміру відсотків по трьох платежах; визначено вартість договору в розмірі 241 858,46грн. у т.ч. ПДВ 40 309,74грн.

07.05.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК була укладена додаткова угода №2, відповідно до якої, у звязку із зміною асортименту товару, п.1.2 договору та додаток №1 до договору було доповнено, а п.2.4 викладено в новій редакції. Згідно додаткової угоди №2, сторони змінили асортимент товару, що постачається, у звязку з чим проведено перерахунок відсотків окремо по кожному платежу та визначено вартість договору в розмірі 257 653,84грн. у т.ч. ПДВ 42 942,31грн.

08.09.2005р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК була укладена додаткова угода №3, відповідно до якої, у звязку із зміною асортименту товару, п.1.2, п. 2.4 договору та додаток №1 до договору вкладено в новій редакції. Сторонами погоджено суму товару, що становить 236 395,93грн. з ПДВ та здійснено розрахунок відсотків по трьох платежах ( в розмірі 2695,06грн.), визначено вартість договору в розмірі 242 089,99грн.

Згідно додатку №1 до договору (з урахуванням додаткових угод №№1, 2, 3) приватне підприємство „КРИСТАЛ ЛГК повинно було перерахувати перший платіж в сумі 105 190,43грн. до 30.03.2008р., другий платіж в розмір 71 045,02грн. до 30.08.2008р. та третій платіж в розмірі 65 854,54грн. до 15.10.2008р. (із врахуванням нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 5 694,06грн.).

Товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ свої зобовязання виконало в повному обсязі, проте приватне підприємство „КРИСТАЛ ЛГК в порушення своїх зобовязань не провело розрахунків за поставлений товар у строки та порядку, визначеному договором, внаслідок чого станом на 11.06.2009р. у нього виник борг (з урахуванням часткової сплати боргу в загальній сумі 161900грн.) в сумі 74 495,93грн.

В звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК взятих на себе грошових зобовязань щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., 11.03.2009р. товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ звернулось до господарського суду Тернопільської області із позовом про стягнення із приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК суми заборгованості та штрафних санкцій за період із 31.03.2008р. по 11.03.2009р. згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.06.2009р. у справі №17/25-515, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ задоволено частково, стягнуто з приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК 79 787,27грн. основного боргу, 11 935,92грн. інфляційних втрат, 1 995,90грн. 3% річних, 15 075,66грн. пені, 72 506,18грн. штрафу, та 2 115,60грн. судових витрат.

15.11.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ (Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (Новий кредитор) було укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), згідно умов п.1.1. якого, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК (), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3%-річних та інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконання Боржником грошового зобовязання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.

Відповідно до п.1.2. угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п.2.1. цієї Угоди.

Пунктом 2.1. угоди встановлено, що вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить 79 719,99грн.

Зі змісту п.2.2. угоди вбачається, що Первісний кредитор повідомляє, а Новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п.2.1., що відступається згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29 лютого 2008 року, є загальною сумою (розміром) пені, 3% річних та інфляційних витрат, котрі нараховані за період із 12.03.2009р. по 05.11.2012р. відповідно до умов та норм чинного законодавства України.

За приписами п.3.2. угоди Новий кредитор зобов'язаний протягом 5 днів з дати виконання на його користь зобов'язання Боржником письмово повідомити Первісного кредитора про таке виконання.

Первісний кредитор зобовязаний сповістити Боржника про поступки права вимоги за цією угодою (п.4.3 угоди).

У відповідності до п.6.1. угоди ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією Угодою.

На підставі акту прийому-передачі документів від 15.11.2012р. Первісний кредитор передав Новому кредитору документи за вищенаведеною угодою.

Повідомленням від 15.11.2012р. товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ повідомило приватне підприємство „КРИСТАЛ ЛГК про заміну кредитора у зобов'язанні.

У зв'язку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК взятого на себе грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС звернулося до господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю „ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП та приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК суми пені, 3%-річних та інфляційних втрат за період із 12.03.2009р. по 05.11.2012р. згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р. та на підставі Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.06.2013р. у справі №911/2003/13 позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" заборгованість згідно Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та за договором поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.у вигляді пені у розмірі 1 000грн., господарські витрати у вигляді оплати адвокатських послуг у розмірі 7 000грн. та судовий збір у розмірі 1 720,50грн.; стягнуто з приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС заборгованість згідно Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та за договором поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.у вигляді пені у розмірі 50 121,81грн., 3% річних у розмірі 8 731,15грн., інфляційні витрати у розмірі 19 867,03грн.

01.08.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ (Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (Новий кредитор) було укладено додаткову №1 до угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012р., якою було погоджено внесення змін до цієї угоди, зокрема змінено п. 1.1, 1.2. та п.2.1. угоди, погоджено доповнити статтю 2 угоди пунктом 2.4 та пунктом 2.5 та викладено їх у наступній редакції:

„Пункт 1.1 угоди Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК (), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) пені, 3%-річних, інфляційних витрат, відсотків за користування товарним кредитом, набутих первісним кредитором у звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р..

Пункт 1.2. угоди за цією угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі з (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.

Пункт 2.4. угоди з моменту укладання даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., по відношенню до Боржника щодо нарахування (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу у звязку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р..

Пункт 2.5 угоди з моменту укладання даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами первісного кредитора, що можуть вплинути у майбутньому та випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., по відношенню до Боржника.

В подальшому в звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК взятого на себе грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС звернулося до господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення із ТОВ „ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП та приватне підприємство „КРИСТАЛ ЛГК про стягнення суми 3%-річних та інфляційних втрат за період із 06.11.2012р. по 24.05.2016р. та пені за період із 06.11.2012р. по 31.10.2014р. згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р. та на підставі Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.06.2016р. у справі №911/1397/16 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" та приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 5 000грн. 3% річних; стягнуто з приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС 3%річних в сумі 3 475,70грн., пені у розмірі 25 778,91грн., інфляційні витрати у розмірі 52 696,60грн. та 1 338,37грн. витрат по сплаті судового збору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Угодою №№15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р., 11.10.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС (Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО (Поручитель) було укладено Договір поруки №11-10-2016-1, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу та Угоди, передбаченою ст.2 цього Договору ( пункт 1.1. Договору).

Відповідно до п.2.1. договору поруки, під основним договором в цьому Договорі розуміють Угоду №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-516 ЦК України) від 15.11.2012 року, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.

У розділах 3 та 4 Договору поруки Поручителем та Кредитором погоджено обсяг відповідальності Поручителя та розмір поруки:

Пункт 3.1. Договору закріплює, що відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) та штрафу в розмірі 80 000 грн.

У відповідності до п.4.1. у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Позивач додатково звернувся до Відповідача-1 із вимогою вих. №16-1/12 від 16.12.2014р., котра була одержана Відповідачем-1 19.12.2016 року, проте до сьогодні не виконана. На адресу позивача надійшов лист від 22.12.2016р. за вих №126 згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО повідомило позивача про неможливість виконання взятих н себе зобовязань за договором поруки №11-10-2012-1 від 11.10.2016р. в звязку із скрутним фінансовим становищем.

З врахуванням вищенаведеного та виходячи з того, що відповідачі не сплатили заборгованість, що виникла на підставі угоди №15-11/12-3 про зміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р., укладеної на підставі договору поставки на умовах товарного кредит №36/2008К від 29.02.2008р., позивач був змушений звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. При цьому в обґрунтування позовних вимог посилається на положення ст.ст. 6,11509,512-519,526,533,536,610,612,625-629,655,692-694,712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,193,202 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, керуючись наступним:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ (постачальник) та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК (продавець) був укладений договір поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К, за умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупця товар. А покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість і відсотки за користування товарним кредитом на умовах, передбачених договором (п.1.1. договору ).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що вартість товару становить ціну товару і суму відсотків за користування товарним кредитом та складає 231 670,45грн. у т.ч. ПДВ 38 611,74грн.

Згідно п.2.7 договору сторони домовились, що у випадку збільшення дати платежу офіційного курсу Євро до гривні більш ніж на 2% від його офіційного курсу на дату укладання договору. Покупець зобовязується сплатити Постачальникові проіндексовану суму відповідного платежу за договором. Проіндексована сума платежу визначається як (А1/А0)хСП=ПСП, де А1- офіційний курс Євро на дату платежу, А0- офіційний курс Євро на дату укладання Договору, СП сума поточного платежу: СПС- проіндексована сума платежу.

26.03.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої, у звязку із зміною асортименту товару, п.1.2 договору та додаток №1 до договору було доповнено. Згідно додаткової угоди №1, сторонами змінено вартість товару у звязку із збільшенням кількості переданого покупцю товару та проведено розрахунок розміру відсотків по трьох платежах; визначено вартість договору в розмірі 241 858,46грн. у т.ч. ПДВ 40 309,74грн.

07.05.2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК була укладена додаткова угода №2, відповідно до якої, у звязку із зміною асортименту товару, п.1.2 договору та додаток №1 до договору було доповнено, а п.2.4 викладено в новій редакції. Згідно додаткової угоди №2, сторони змінили асортимент товару, що постачається, у звязку з чим проведено перерахунок відсотків окремо по кожному платежу та визначено вартість договору в розмірі 257 653,84грн. у т.ч. ПДВ 42 942,31грн.

08.09.2005р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ та приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК була укладена додаткова угода №3, відповідно до якої, у звязку із зміною асортименту товару, п.1.2, п. 2.4 договору та додаток №1 до договору вкладено в новій редакції. Сторонами погоджено суму товару, що становить 236 395,93грн. з ПДВ та здійснено розрахунок відсотків по трьох платежах ( в розмірі 2695,06грн.), визначено вартість договору в розмірі 242 089,99грн.

Згідно додатку №1 до договору (з урахуванням додаткових угод №№1, 2, 3) приватне підприємство „КРИСТАЛ ЛГК повинно було перерахувати перший платіж в сумі 105 190,43грн. до 30.03.2008р., другий платіж в розмір 71 045,02грн. до 30.08.2008р. та третій платіж в розмірі 65 854,54грн. до 15.10.2008р. (із врахуванням нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 5 694,06грн.).

В матеріалах справи наявне рішення господарського суду Тернопільської області від 23.06.2009р. у справі №17/25-515, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ задоволено частково, стягнуто з приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК 79 787,27грн. основного боргу, 11 935,92грн. інфляційних втрат, 1 995,90грн. 3% річних, 15 075,66грн. пені, 72 506,18грн. штрафу, та 2 115,60грн. судових витрат.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

15.11.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ (Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (Новий кредитор) було укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), згідно умов п.1.1. якого, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК (), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3%-річних та інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконання Боржником грошового зобовязання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.

Відповідно до п.1.2. угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п.2.1. цієї Угоди.

Пунктом 2.1. угоди встановлено, що вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить 79 719,99грн.

Зі змісту п.2.2. угоди вбачається, що Первісний кредитор повідомляє, а Новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п.2.1., що відступається згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29 лютого 2008 року, є загальною сумою (розміром) пені, 3% річних та інфляційних витрат, котрі нараховані за період із 12.03.2009р. по 05.11.2012р. відповідно до умов та норм чинного законодавства України.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.06.2013р. у справі №911/2003/13 позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" заборгованість згідно Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та за договором поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.у вигляді пені у розмірі 1 000грн., господарські витрати у вигляді оплати адвокатських послуг у розмірі 7 000грн. та судовий збір у розмірі 1 720,50грн.; стягнуто з приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС заборгованість згідно Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та за договором поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.у вигляді пені у розмірі 50 121,81грн., 3% річних у розмірі 8 731,15грн., інфляційні витрати у розмірі 19 867,03грн.

01.08.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація АГРОСИНТЕЗ (Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (Новий кредитор) було укладено додаткову №1 до угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012р., якою було погоджено внесення змін до цієї угоди, зокрема змінено п. 1.1, 1.2. та п.2.1. угоди, погоджено доповнити статтю 2 угоди пунктом 2.4 та пунктом 2.5 та викладено їх у наступній редакції:

Пункт 1.1 угоди Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК (), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) пені, 3%-річних, інфляційних витрат, відсотків за користування товарним кредитом, набутих первісним кредитором у звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р..

Пункт 1.2. угоди за цією угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі з (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р.

Пункт 2.4. угоди з моменту укладання даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., по відношенню до Боржника щодо нарахування (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу у звязку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р..

Пункт 2.5 угоди з моменту укладання даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами первісного кредитора, що можуть вплинути у майбутньому та випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., по відношенню до Боржника.

В подальшому в звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК взятого на себе грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС звернулося до господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення із ТОВ „ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП та приватне підприємство „КРИСТАЛ ЛГК про стягнення суми 3%-річних та інфляційних втрат за період із 06.11.2012р. по 24.05.2016р. та пені за період із 06.11.2012р. по 31.10.2014р. згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р. та на підставі Угоди №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.06.2016р. у справі №911/1397/16 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" та приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 5 000грн. 3% річних; стягнуто з приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС 3%річних в сумі 3 475,70грн., пені у розмірі 25 778,91грн., інфляційні витрати у розмірі 52 696,60грн. та 1 338,37грн. витрат по сплаті судового збору.

Положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Зазначеними вище рішеннями господарських судів Тернопільської та Київської областей встановлено неналежне виконання приватного підприємства „КРИСТАЛ ЛГК зобовязань за договором поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р..

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи 11.10.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО та позивачем було укладено договір поруки № 11-10-2016-1.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 3.1, 4.1 договору поручитель (Відповідач1) поручається перед кредитором (Позивачем) за виконання обовязку приватним підприємством „КРИСТАЛ ЛГК щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу та Угоди, передбаченою ст.2 цього Договору. Основним договором в цьому договорі розуміють угоду №15-11/12-3 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-516 ЦК України) від 15.11.2012 року, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р. Відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) та штрафу в розмірі 80 000 грн. У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача-1, як до поручителя, із вимогою вих. №16-1/12 від 16.12.2014р., яка була одержана відповідачем-1 19.12.2016р. проте останнім не виконана в звязку із скрутним фінансовим становищем, що вбачається з листа відповідача-1 від 22.12.2016р. за вих №126.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про солідарне стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО та приватного підприємства КРИСТАЛ ЛГК 6 762,78грн. заборгованості (індексації ціни товару, дооцінка вартості товару, курсова різниця) та 72 747,82грн. штрафу на підставі договору поставки на умовах товарного кредит №36/2008К від 29.02.2008р., угоди №15-11/12-3 про зміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та договору поруки №11-10-2016-1 від 11.10.2016р.

Що ж стосується вимоги про солідарне стягнення 7 000 грн. адвокатських витрат, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявний договорів №25-4/03 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.03.2013р., укладений позивачем з адвокатом ОСОБА_1, за умовами якого

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно абз.абз. 1, 2, 4 п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013 року №7, витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №6-рп/2013 у справі №1-4/2013.

02 червня 2015 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 02 червня 2015 року №02-3/06-15, згідно умов якого, з урахуванням положень додаткової угоди №1 від 13.03.2017р., виконавець зобов'язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та приватним підприємством КРИСТАЛ ЛГК, які виникли на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., угоди №15-11/12-3 про зміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та договору поруки №11-10-2016-1 від 11.10.2016р., надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягання із Боржників обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) та штраф, у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржник перед замовником зобовязань щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №36/2008К від 29.02.2008р., угоди №15-11/12-3 про зміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та договору поруки №11-10-2016-1 від 11.10.2016р. , консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обовязків виконавця за даним договором (п.1.1 договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) сторони погодили, що розмір оплати послуг виконавця за даним договором становить 7 000 грн. Суму, зазначену в п. 3.1. договору, замовник повинен сплатити до 30.04.2013 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 29.03.2013 року позивачем, на виконання п. 3.2. договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги), сплачено адвокату ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 7 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.03.2013 року №214.

27.03.2017р. між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), згідно якого адвокат передав, а позивач прийняв виконані роботи та надані адвокатські послуги, загальна вартість яких склала 7 000грн.

На підтвердження статусу адвоката ОСОБА_1, позивачем надано суду копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009 року за №3888 та посвідчення адвоката.

Згідно п. 6.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013 року №7, розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг. Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Детально дослідивши матеріали справи, з огляду на те, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження статусу адвоката ОСОБА_1 та належним чином доведено надання позивачу адвокатських послуг, пов'язаних з розглядом даної справи, та надано докази оплати послуг адвоката ОСОБА_1, надано належні докази, що підтверджують обґрунтованість розміру сум, сплачених позивачем адвокату ОСОБА_1 за надання послуг адвоката, суд дійшов висновку про віднесення витрат на послуги адвоката у сумі 7 000 грн. до складу судових витрат.

Щодо вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 адвокатських витрат та витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що статтею 541 Цивільного кодексу України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Таким чином, у відповідності до ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов'язок може виникати лише в двох випадках: перше - коли солідарний обов'язок прямо передбачений законом; друге - коли передбачений договором.

Відповідно до абз. 3 п.п 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС, суд, на підставі ст. 44, абз. 2 ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає на Відповідача 1 витрати з оплати послуг адвоката у сумі 3 500 грн. та на Відповідача 2 витрати з оплати послуг адвоката у сумі 3 500 грн.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 44, 49,75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "НІКО-ТАЙС" задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, ) та приватного підприємства КРИСТАЛ ЛГК ( 48748, Тернопільська область, Борщівський район, село Іване-Пусте, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) 6 762 (шість тисяч сімсот шістдесят дві)грн. 78коп. заборгованості (індексації ціни товару, дооцінка вартості товару, курсова різниця) та 72 747 (сімдесят дві тисячі сімсот сорок сім)грн. 82коп. штрафу на підставі договору поставки на умовах товарного кредит №36/2008К від 29.02.2008р., угоди №15-11/12-3 про зміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та договору поруки №11-10-2016-1 від 11.10.2016р.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" ( 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) судові витрати з оплати послуг адвоката у сумі 3 500 (три тисячі пятсот)грн. та судовий збір у сумі 800 (вісімсот) грн.

4. Стягнути з приватного підприємства КРИСТАЛ ЛГК ( 48748, Тернопільська область, Борщівський район, село Іване-Пусте, )на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) судові витрати з оплати послуг адвоката у сумі 3 500 (три тисячі пятсот)грн. та судовий збір у сумі 800 (вісімсот) грн.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 травня 2017 р.

Суддя Н.Д. Петренко