ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 травня 2017 року Справа № 909/642/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Львов Б.Ю. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Івано-Франківськ,

на рішення господарського суду Чернівецької області від 10.03.2016

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2016

зі справи № 909/642/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.), м. Івано-Франківськ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.), м. Івано-Франківськ,

про стягнення 147 180,60 грн. заборгованості та 619 328,90 грн. штрафних санкцій за ліцензійним договором від 03.03.2013 № 5,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.10.2016 зі справи № 909/642/15 первісно подану касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на рішення господарського суду Чернівецької області від 10.03.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 у справі № 909/642/15 повернуто скаржникові на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

10.04.2017 (згідно поштового штемпеля на конверті) ФОП ОСОБА_2 повторно звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 05.04.2017 б/н, у якій просить скасувати судові акти попередніх інстанцій зі справи № 909/642/15 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В поданій касаційній скарзі ФОП ОСОБА_2 зазначено про усунення нею вказаних в ухвалі Вищого господарського суду України від 17.10.2016 недоліків шляхом сплати судового збору в розмірі 18 396,23 грн., у зв'язку з чим ФОП ОСОБА_2 повторно звертається з касаційною скаргою на судові рішення попередніх інстанцій у даній справі.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Касаційна скарга ФОП ОСОБА_2 від 05.04.2017 б/у не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки остання подана з пропуском встановленого строку на оскарження, а клопотання про його поновлення не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У відповідності до статті 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (у даному випадку, оскаржувана постанова набрала законної сили з 01.08.2016).

Згідно з приписами частини третьої статті 105, статей 51, 110 ГПК України останнім днем для подання касаційної скарги було 22.08.2016.

Вдруге ФОП ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою 10.04.2017 (згідно поштового штампу на конверті), тобто поза межами встановленого статтею 110 ГПК України двадцятиденного строку подання касаційної скарги.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин такого пропуску.

Водночас, діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Строки, протягом яких особи, що приймають участь у справі, мають право подати касаційну скаргу, встановлені статтею 110 ГПК України. При цьому зацікавлені особи на свій розсуд вирішують, скористатися їм правом на оскарження чи ні. В межах цих строків вони повинні визначитися з волевиявленням на звернення до суду.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Однак, беручи до уваги:

- виправлення допущених при первісному зверненні з касаційною скаргою недоліків шляхом доплати судового збору у встановленому розмірі (згідно з квитанцією від 10.04.2017 № 0.0.742101360.1) та звернення з касаційною скаргою вдруге лише 10.04.2017, тобто більше ніж через п'ять місяців після первісного повернення касаційної скарги скаржнику;

- відсутність у матеріалах справи і касаційної скарги відомостей та доказів стосовно наявності будь-яких причин об'єктивного характеру, які перешкоджали б зверненню з касаційної скаргою повторно (з виправленими недоліками) у розумний строк після повернення первісно поданої касаційної скарги ФОП ОСОБА_2 -

касаційна інстанція вважає, що зазначені скаржником причини пропуску строку подання касаційної скарги не можуть бути визнані поважними в розумінні статті 53 ГПК України, а тому відповідне клопотання підлягає відхиленню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

1. Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у відновленні строку подання касаційної скарги на рішення господарського суду Чернівецької області від 10.03.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 у справі № 909/642/15.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду Чернівецької області від 10.03.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 у справі № 909/642/15 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко