ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 травня 2017 року Справа № 915/374/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О. розглянувши заяву №1546/юр від 26.04.2017 Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго про забезпечення позову

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. №10 від 03.01.2017,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 наказ №26-к від 26.12.2016,

За позовом: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська,5а

до відповідача: Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист, 54001, м.Миколаїв, вул.Московська, 6; 54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46

про: стягнення 284 008,33 грн.

встановив:

Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист заборгованості в розмірі 284 008,33 грн. з якої: 241 217,26 грн. основний борг, 4077,95 грн. 3% річних, 15 829,09 грн. інфляційні, 22 884,03 грн. пеня.

Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову в якій просить суд вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на майно відповідача, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Карпенка, 46 (будинок туристичного комплексу «Турист») та на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист. В обґрунтування посилається на те, що відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі та не бажає повертати борг.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.04.2017 позивача було зобовязано письмово зазначити обставини та надати докази в обґрунтування заяви про забезпечення позову.

Позивач вимоги ухвали суду від 27.04.2017 не виконав, разом з тим 15.05.2017 до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд не розглядати заяву про забезпечення позову та повернути її заявнику. При цьому нормами ГПК України не передбачено такої процесуальної дії, як повернення заявнику поданих заяв після прийняття їх до розгляду, а визначено право сторони, як на звернення до суду, так і право на відмову від поданих заяв, клопотань тощо, що не було зроблено позивачем.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, - господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України встановлює перелік заходів забезпечення позову, так позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання

права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Інших підстав застосування названих заходів закон не передбачає.

Таким чином, із змісту вищенаведених правових норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів про забезпечення позову», - особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. (абз. 2, 3, 4 п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів про забезпечення позову»).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивач не зазначив та не надав доказів в обґрунтування обставин щодо необхідності забезпечення позову. Позивачем не обґрунтовано наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача. Позивачем не доведено адекватність засобу до забезпечення позову.

Посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду ґрунтується на припущеннях.

Позивачем не доведено належними засобами доказування, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Обласного комунального підприємства

Миколаївоблтеплоенерго про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти відповідача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Н.О. Семенчук