ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 911/810/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, Київська обл., м. Бровари

до Колективного підприємства Пересувна механізована колона № 15, Київська обл., м. Бровари

про визнання кредиторських вимог та зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 1 від 04.01.2017 р.);

від відповідача: не зявився;

Обставини справи:

Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до колективного підприємства Пересувна механізована колона № 15 (далі відповідач) про визнання кредиторських вимог Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до колективного підприємства Пересувна механізована колона № 15 у сумі 183798,19 грн. та зобовязання включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», зазначає що відповідачем своєчасно не відшкодовано фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за 2013 рік, за 2014 рік та за період з січня по травень 2015 року, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 183798,19 грн. Враховуючи те, що відповідач з 11.06.2015 р. знаходиться у стані припинення, та наявну заборгованість відповідача позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог, проте відповідачем не визнано кредиторські вимоги позивача. Позивач, посилаючись на те, що він не був повідомлений відповідачем письмово про припинення юридичної особи та про строки заявлення до нього вимог, просить суд визнати кредиторські вимоги Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до колективного підприємства Пересувна механізована колона № 15 у сумі 183798,19 грн. та зобовязати включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

20.04.2017 р. до господарського суду Київської області надійшли уточнення № 4408/10 від 20.04.2017 р. до позовної заяви, в яких позивач надає уточнений розрахунок заборгованості відповідача по кожному пенсіонеру.

Представник позивача у судових засіданнях 06.04.2017 р., 20.04.2017 р. та 16.05.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судових засіданнях 06.04.2017 р., 20.04.2017 р. та 16.05.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція суду направлялась на адресу відповідача за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство Пересувна механізована колона № 15, яке зареєстроване в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області за № 03040207/10283, відповідно до ст. 14, 15 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зобовязане сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Абзацами 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 4 Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до п.п. 6.4., 6.7. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, відповідач мав відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за 2013 рік, 2014 рік та за період з січня по травень 2015 року у загальній сумі 183798,19 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за 2013 рік, 2014 рік та за період з січня по травень 2015 року

Проте, всупереч вимогам законодавства кошти на відшкодування виплачених пенсій за списком № 2 відповідачем за період з січня 2013 р. по травень 2015 р. не перераховувались, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у загальній сумі 183798,19 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 105 ЦК України, в редакції від 14.05.2015 р., учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Згідно з ч. 5 ст. 105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, колективне підприємство Пересувна механізована колона № 15 з 11.06.2015 р. перебуває у стані припинення; строк визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог до 11.08.2015 р.

Позивач звернувся до відповідача із заявою № 10072/09 від 31.08.2015 р. про визнання кредиторських вимог управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області, в якій позивач просив відповідача прийняти до розгляду заяву управління про визнання кредиторських вимог, визнати управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області кредитором по відношенню до колективного підприємства «ПМК №15» у сумі 183798,19 грн. та включити в реєстр вимог кредиторів.

Вказана заява була отримана відповідачем 02.12.2015 р., що підтверджується підписом Голови ліквідаційної комісії на заяві позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою № 13700/10 від 03.12.2015 р. про визнання поточних вимог, в якій позивач просив відповідача визнати поточні вимоги у сумі 60923,65 грн., включити їх в реєстр вимог кредиторів та повідомити про результати розгляду даної заяви.

Частиною 6 ст. 105 ЦК України передбачено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Листом № 03/3 від 17.12.2015 р. про результати розгляду вимог, який отриманий позивачем 18.12.2015 р., відповідач повідомив про те, що ним було отримано заяви № 10072/09 від 31.08.2015 р. та № 13700/10 від 03.12.2015 р., проте відповідач зазначив, що оскільки позивачем у встановлений строк, а саме до 11.08.2015 р., не були сформовані та направлені до ліквідаційної комісії КП «Пересувна механізована колона № 15» кредиторські вимоги, то КП «Пересувна механізована колона № 15» не визнає кредиторські вимоги позивача в повному обсязі та залишає їх без задоволення.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 11529/10 від 28.10.2016 р. про надання інформації, в якому позивач зазначив, що інформація про результати розгляду кредиторських та поточних вимог не надходила, у звязку з чим позивач просив відповідача повідомити про результати розгляду грошових вимог позивача.

Листом № 84 від 24.11.2016 р. про результати розгляду вимог, який отриманий позивачем 24.11.2016 р., відповідач повідомив про те, що ним було отримано лист № 11529/10 від 28.10.2016 р., та про те, що він не визнає кредиторські вимоги позивача в повному обсязі. У звязку з пропуском позивачем встановленого строку, а саме до 11.08.2015 р., кредиторські вимоги позивача залишені відповідачем без задоволення.

Як вже зазначалось, відповідачем було встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 11.08.2015 р., проте з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявами № 10072/09 від 31.08.2015 р. та № 13700/10 від 03.12.2015 р., які були отримані відповідачем 02.12.2015 р. та 03.12.2015 р., після закінчення строку для заявлення кредиторських вимог.

Заявлені позивачем кредиторські вимоги були розглянуті відповідачем в строк, встановлений ч. 6 ст. 105 ЦК України, та листами № 03/3 від 17.12.2015 р. та № 84 від 24.11.2016 р. відповідач відмовив у задоволенні кредиторських та поточних вимог. Вказані листи були отримані позивачем 18.12.2015 р. та 24.11.2016 р., що підтверджується штампом позивача на зазначених листах.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вбачається з поштового конверту, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду Київської області 20.03.2017 р., тобто після спливу місячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 112 ЦК України, з моменту отримання відмови відповідача у задоволенні кредиторських вимог позивача.

Частиною 5 ст. 112 ЦК України передбачено, що вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Таким чином, оскільки позивач у місячний строк після отримання повідомлення про відмову у задоволенні кредиторських вимог не звертався з позовом до суду про їх задоволення, то кредиторські вимоги у сумі 183798,19 грн., які не визнані відповідачем, відповідно до ч. 5 ст. 112 ЦК України вважаються погашеними.

Враховуючи вищевикладене, кредиторські вимоги позивача у сумі 183798,19 грн. є погашеними, а отже позовні вимоги про визнання кредиторських вимог Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до колективного підприємства Пересувна механізована колона № 15 у сумі 183798,19 грн. та зобовязання включити їх до проміжного ліквідаційного балансу не підлягають задоволенню.

Судовий збір з позивача не стягується судом, оскільки відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення підписано 22.05.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева