РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017Справа № 910/2027/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Київпроект"
доКомунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві
простягнення 907 196 грн 59 коп.
Представники:
від позивача: не з'явились
від відповідача: Кроллау О.В. - представник за довіреністю
від третьої особи:не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Київпроект" з вимогами до Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" про стягнення 907 196 грн 59 коп. заборгованості за договором на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443 від 22.11.2004.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443 від 22.11.2004 не виконав зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 907 196 грн 59 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2027/17, розгляд справи призначено на 20.03.2017, а також залучено участі у розгляді справи Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

17.02.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшло клопотання про видачу справи для ознайомлення.

28.02.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

10.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2017 розгляд справи було відкладено на 10.04.2017, у зв'язку з неявкою представників позивача та третьої особи у судове засідання та невиконанням останніми вимог ухвали суду.

31.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення у справі.

07.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про відкладення розгляду справи.

07.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 10.04.2017 оголошено перерву до 15.05.2017.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 15.05.2017 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судове засідання 15.05.2017 з'явився представник відповідача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 15.05.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22.11.2004 між Закритим акціонерним товариством "Київпроект", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Київпроект" (виконавець за договором) та Комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" (замовник за договором) укладено договір на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання за плату, відповідно до умов договору та завданням на проектування приймає на себе виконання робіт по розробці проекту та робочої документації лівоповорного з'їзду з Подільського мостового переходу через рю Дніпро на вул.. Набережно-Хрещатицьку з будівництвом набережної річки Дніпро та мосту на вході в гавань у складі проекту будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод до договору, відповідно до яких вносилися відповідні зміни та доповнення до договору на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443 від 22.11.2004.

Відповідно до пункт 1.2 договору джерело фінансування: бюджетні кошти.

Згідно з пунктом 2.1 договору в редакції додаткової угоди № 13 від 01.06.2012 загальна вартість робіт по договору складає 15 278 069 грн 60 коп.

Відповідно до положень пунктів 2.5, 2.6 договору попередня оплата проектних та вишукувальних робіт проводиться замовником у строки відповідно до календарного плану робіт, який є невід'ємною частиною даного договору, з авансовим платежем у розмірі 30 відсотків вартості контракту (етапу робіт) в термін до одного місяця після одержання бюджетних коштів на рахунок замовника в сумі 1 989 657 грн 50 коп. Після завершення роботи (етапу) та передачі готової документації замовнику в повному обсязі, останній не пізніше 5-ти днів з дня підписання акту здачі-приймання робіт сторонами виконує остаточний розрахунок з виконавцем по договору (етапу).

Положеннями пункту 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 13 від 01.06.2012 сторони погодили строки виконання проектних робіт:22 листопада 2004 року - 31 грудня 2013 року.

Згідно з пунктом 4.5 договору після закінчення виконання робіт (етапу) позивач передає відповідачу документацію за накладною та акт здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до норм статті 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, додатковою угодою № 13 від 01.06.2012 до договору сторони визначили, що станом на 01.07.2012 виконавцем виконано і замовником сплачено 14 182 076 грн 01 коп., залишок по договору складає 1 095 993 грн 59 коп., в т.ч. для розрахунків на 2012 рік - 1 095 993 грн 59 коп. У червні 2012 року на підставі накладних № 39/1 від 16.05.2012 (акт здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт від 08.06.2012), № 45/1 від 14.06.2012 (акт здачі - приймання проектно-вишукувальних робіт від 27.06.2012) замовник оплатив виконавцю 188 800 грн 00 коп.

Додатковою угодою № 14 від 01.08.2012 до договору за домовленістю сторін та у зв'язку з відсутністю фінансування витрат замовника відповідно до частини 4 пункту 5 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" строки виконання проектних робіт були продовжені до 31.12.2013. Разом з тим умовами цього договору передбачено, що у разі дострокового виконання робіт замовник достроково її приймає (пункт 3.7 договору), датою завершення робіт виконавцем вважається дата передачі замовнику готової проектної та вишукувальної документації згідно з накладною (пункт 3.6 договору).

На виконання пунктів 3.6, 3.7 договору виконавець проінформував замовника про закінчення виконання проектних робіт та накладними № 43 від 05.06.2012, № 45 від 14.06.2012, № 98 від 03.09.2012 № 99 від 10.09.2013, № 126 від 15.11.2012 передав залишки проектних робіт по договору, а саме: об'єктні та локальні кошториси, кошторисна документація, техніко-економічні обґрунтування з розділами Спеціальні допоміжні споруди і пристрої (СДСіП) облаштування монтажних опор, специфікації тощо.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за виконанні роботи у розмірі 907 196 грн 59 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг у розмірі 907 196 грн 59 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних робіт за договором на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443 від 22.11.2004, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи у розмірі 907 196 грн 59 коп.

У судовому засіданні 15.05.2017 представником відповідача підтримано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами статті 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 2 статті 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Частина 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом враховані рекомендації, викладені у пункті 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" стосовно того, що за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У відповідності до норм частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями пункту 2.6. договору сторонами встановлено, що остаточні розрахунки здійснюються замовником не пізніше 5-ти днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання робіт.

Положеннями пункту 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що з урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства України, порушене право позивача підлягає захисту судом у разі звернення позивача за захистом протягом встановленого законом загального 3-річного строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що правовідносини між сторонами за договором на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443 від 22.11.2004 мали місце з 22.11.2014 по 31.12.2013, а позивач звернувся з даним позовом до суду 07.02.2017, що підтверджується відбитком штампу реєстрації цієї заяви в канцелярії суду, а також судом не було встановлено наявності переривання строку позовної давності та поважних причин її пропуску, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 907 196 грн 59 коп. заборгованості за договором на виконання проектних та вишукувальних робіт № О10443 від 22.11.2004 не підлягають задоволенню, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 22.05.2017

Суддя Н.Б. Плотницька