КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2017 р. Справа№ 910/1584/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Дідиченко М.А.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року

у справі №910/1584/17 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

про стягнення 6 964,32 грн. страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 6 964,32 грн. страхового відшкодування (а.с. 3-5).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 75-79).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" в повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Дідиченко М.А.

21 квітня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Дідиченко М.А. справу призначено до розгляду на 18 травня 2017 року.

28 квітня 2017 від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 18 травня 2017 року представники ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрихмасовими ідентифікаторами 991 та 009 (а.с. 105, 106).

Оскільки ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників сторін не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

22 серпня 2014 року між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 213/14-Т/ЗП1, відповідно до умов якого, застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки Porsche Cayenne, д.н.НОМЕР_1 у період з 22.08.2014 р. по 21.08.2015 р. Також умовами цього договору визначено, що ремонт застрахованого транспортного засобу здійснюється СТО на вибір страховика (а.с. 20-23, 25).

У відповідності зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (аналогічні приписи також містяться у п. 3 ч. 1 ст. 20 та п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування").

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до Довідки про ДТП № 67566066, виданої ВДАІ Оболонського РУ ГУМВС в м. Києві, 04 липня 2015 року о 14 год. 30 хв. по вул. Оболонська Набережна, 3, ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Infiniti FX 37", при об'їзді перешкоди не дотрималась бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль "Porsche Cayenne" під керуванням ОСОБА_4, у зв'язку з чим вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 13).

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 23.07.2015 р. у справі №756/8847/15-п встановлено, що 04.07.2015 р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем Infiniti FX 37, д. н. НОМЕР_2, в дворовій території по вул. Оболонська Набережна, 3, порушила п. 13.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль "Porsche Cayenne" під керуванням ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вищевказаною постановою ОСОБА_3 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 15/зворот).

ОСОБА_5 подано позивачу заяву від 06 липня 2015 року про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, у якій викладено прохання перерахувати страхове відшкодування на рахунок СТО (а.с. 24, 24/зворот).

06 липня 2015 року відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) позивачем встановлено, що ліхтар лівий розбитий та підлягає заміні, бампер задній/пошкодження ЛФП з лівого боку - підлягає фарбуванню, накладка бамперу/подряпини з лівого боку на структурі - підлягає заміні та спрямовано вказаний ТЗ на СТО - ТОВ "Автолайф центр" (а.с. 19).

17 липня 2015 року ТОВ "Автолайф центр" виставлено рахунок №С000025453 щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Porsche Cayenne - НОМЕР_3, д.н. НОМЕР_1 на суму 16 487,80 грн., в т.ч. ПДВ 2747,97 грн. (а.с. 17).

Згідно із складеним позивачем страховим актом №2132/14-Т/ЗП1-1-1 від 30.07.2015 р. з урахування розрахунку розміру страхового відшкодування, виходячи з розрахунку СТО ТОВ "Автолайф центр" №С000025453 від 17.07.2015 р., до виплати призначено 16 487,80 грн. (а.с. 15, 16).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 487,80 грн. на рахунок ТОВ "Автолайф центр", що підтверджується платіжним дорученням №29215 від 03.08.2015 р. (а.с. 14).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна норма закріплена і у ст. 993 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу Infiniti FX 37д.н. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ "СК "Українська страхова група"" (відповідачем) відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7600637 з розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., франшизи - 510 грн. (а.с. 43, 67).

Позивачем відповідачу направлено претензію від 02.09.2015 р. №6/и про виплату 16 487,80 грн. страхового відшкодування (а.с. 18).

30 вересня 2015 року відповідачем виплачено на рахунок позивача 9 013,48 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 18171 від 30.09.2015 р. на суму 8513,48 грн. та № 18172 від 30.09.2015 р. на суму 500 грн. (а.с. 57).

Оскільки Заяву позивача було задоволено частково, він звернувся з даним позовом та просив стягнути з відповідача 6 964,32 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності відповідача.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За загальним правилом згідно з положеннями статті 1192 ЦК з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Однак спеціальні норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Ураховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов'язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком (50 000,00 грн.) і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 р. у справі № 3-1304гс16 та України від 22.03.2017 р. у справі № 3-1344гс16.

Відповідач посилається на відсутність підстав для стягнення з нього різниці між лімітом відповідальності за позовом та виплаченою ним сумою відшкодування, оскільки останню було здійснено виходячи з вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу Porsche Cayenne, д.н. НОМЕР_1, з урахуванням зносу, вставленого відповідно до наданого позивачем Висновку № 393/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 22.07.2015 р., у розмірі 14 908,10 грн.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до Висновку № 393/15 Porsche Cayenne, д.н. НОМЕР_1, складеного 22.07.2015 р. ОСОБА_7 на замовлення ПрАТ "СК "Арсенал Страхування", вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 14 908,10 грн. (а.с. 26-27).

Крім того, як вбачається з ремонтної калькуляції № 393/15 від 22.07.2015 р., здійсненої експертом ОСОБА_7 у програмному комплексі AUDATEX загальна вартість ремонту складає 32545,43 грн. Зі вказаної суми підлягають вирахуванню 16193,22 грн. зношення запчастин та 1 444,11 грн. зношення/ком пенс вигоди від фарбування. А тому загальна сума після вирахувань становить 14 908,10 грн. (а.с. 30).

Тобто, відповідно до вказаного розрахунку коефіцієнт фізичного зносу визначено у розмірі 17637,33 грн., що складає 51,19% від 32545,43 грн. (загальної вартості ремонту).

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7600637 розмір франшизи складає 510 грн. 00 коп., розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 00 коп.

Враховуючи викладені обставини та те, що відповідачем було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 9 013,48 грн., він має також відшкодувати 5384,62 грн. (14 908,10-510-9013,48), а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволенні позовних вимог у вказаній частині.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та норм матеріального права.

Тому, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 - підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 необхідно скасувати та прийняти нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги задовольнити в частині стягнення страхового відшкодування у порядку регресу у сумі 5384,62 грн..

Оскільки апеляційну скаргу задоволено на 77,31% апелянту належить відшкодувати за рахунок відповідача судовий збір у сумі 1360,66 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СК "Арсенал Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20 березня 2017 року у справі №910/1584/17 - скасувати та прийняти нове рішення:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) страхове відшкодування у розмірі 5 384 (п'ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 62 коп. та 1 236 (одну тисячу двісті тридцять шість) грн. 96 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції."

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції у сумі 1 360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. 66 коп.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

3. Справу №910/1584/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

М.А. Дідиченко