КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Справа№ 1/11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.,

за участю представників:

від заявника: Іващенко О.В. - представник за довіреністю № 91/2016/10/17-23 від 17.10.2016,

від боржника: не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник - 1"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017

у справі № 1/11 (суддя - Мельник В.І.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про видачу наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник - 1"

про стягнення 62 278,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 замінено позивача Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" правонаступником "Публічним акціонерним товариством "Київенерго". Задоволено заяву частково. Видано наказ. Поновлено строк для пред'явлення наказу до виконання.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Житлово-будівельний кооператив "Екскаваторник - 1" 28.03.2017 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 та відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку на пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 апеляційну скаргу Житлово-будівельному кооперативу "Екскаваторник - 1" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі № 1/11 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.04.2017.

Розгляд апеляційної скарги відкладався.

Справа розглядалась різними складами суду.

У зв'язку з перебуванням 10.05.2017 судді Гончарова С.А. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2017, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г., вказана судова колегія прийняла апеляційну скаргу у даній справі до свого провадження, та розпочала її розгляд спочатку.

23.05.2017 через відділ документообігу та моніторингу виконання документів на виконання вимог ухвал від 26.04.2017 та від 10.05.2017 Господарський суд міста Києва надіслав лист № 01-10,3/135/17 від 22.05.2017, відповідно до якого, місцевий господарський суд зазначив, що справа № 1/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник - 1" про стягнення 62 278,55 грн у Господарському суді міста Києва відсутня у зв'язку з її знищенням відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні 24.05.2017 представник кредитора проти задоволення апеляційної скарги у даній справі заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник апелянта в судове засідання 24.05.2017 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка представника сторони від 10.05.2017 про час та місце наступного судового засідання.

Враховуючи, що явка сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, а також з урахуванням встановленого обмеженого строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а саме: протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали суду про прийняття апеляційної скарги до провадження (ч. 2 ст. 102 ГПК України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без представника апелянта, який був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Його доводи були заслухані в судовому засіданні 10.05.2017. Крім того, у вказаному засіданні сторона подала клопотання про розподіл за результатами розгляду апеляційної скарги витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника заявника, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно було з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник - 1" 62 278,55 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 позовні вимоги задоволено повністю.

17.02.2009 до відділу діловодства відповідач подав заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 27.03.2009 розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 по справі № 1/11 на загальну суму 62 278 грн 55 коп.

14.12.2016 позивач звернувся до суду першої інстанції отримано заяву про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви частково, а в мотивувальній частині зазначив, що необхідно стягнути із відповідача 3% річні в розмірі 3280 грн 98 коп., інфляційні втрати в розмірі 16 737 грн 75 коп., державне мито в розмірі 622 грн 79 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 118 грн, а також вирішив видати наказ та поновити строк для пред'явлення наказу до виконання.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями ст. 118 ГПК України виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки виконання судового рішення або після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання. У цей строк не зараховується час, на який виконання судового рішення було зупинено.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що повний текст рішення суду першої інстанції від 06.02.2009 було складено та підписано 10.02.2009. Тоді як із заявою про розстрочку виконання судового рішення відповідач звернувся 17.02.2009, тобто до набрання законної сили вказаного рішення.

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 27.03.2009 було розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 у справі № 1/11 на загальну суму 62 278 грн 55 коп.

Разом з цим, матеріали оскарження не містять ані доказів видання господарським судом наказу, ані надсилання останнього стягувачеві відповідними листами (з урахуванням ухвали суду від 27.03.2009 про розстрочення виконання рішення). При цьому, процесуальним законодавством визначений обов'язок (який покладався саме на судові органи) щодо видання та надсилання відповідного наказу. Тобто, процесуальний закон покладає обов'язок видачі наказу для виконання судового рішення, яке набрало законної сили, саме на суд, який також зобов'язаний вручити цей наказ безпосередньо стягувачеві або надіслати йому рекомендованим чи цінним листом, в той час, як будь-яких обов'язків з цього приводу щодо стягувача, законом не передбачено.

У зв'язку з цим, у випадку невиконання судом свого обов'язку щодо видачі наказу та вручення його стягувачеві, що потягло за собою пропуск строку для пред'явлення наказу до виконання та встановлення цієї обставини судом, таке порушення являється безумовною підставою для поновлення вказаного строку, на підставі ч. 1 ст. 119 ГПК України.

Разом з цим, за відсутності матеріалів справи № 1/11 у зв'язку зі знищенням, та з урахуванням того, що апелянт не надав жодних доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України на спростування твердження кредитора, що на виконання рішення суду у даній справі не видавався наказ про примусове виконання рішення (зокрема, докази відкриття виконавчого провадження), суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу.

Так, ч. 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

А тому суд апеляційної інстанції, на підставі ст.ст. 53, 116, 119 ГПК України та, з урахуванням того, що судовий наказ на виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2009 у даній справі, не видавався, дійшов висновку про наявність підстав як для видачі такого наказу, так і для поновлення пропущеного строку для пред'явлення стягувачем такого наказу до виконання.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ПАТ "Київенерго" в частині видачі наказу про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2009 та поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Однак, щодо часткового задоволення заяви ПАТ "Київенерго" у зв'язку з частковим погашенням боргу відповідачем, суд апеляційної інстанції вважає такий висновок місцевого господарського суду помилковим з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.ст. 99, 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Так, пунктом 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема, у разі якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому суд першої інстанції помилково встановлюючи у мотивувальній частині залишок заборгованості боржника, пунктом 2 резолютивної частини ухвали без зазначення конкретних сум, що підлягають до стягнення задовольнив заяву частково.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановлення наявності або відсутності боргу, а також його розміру (у разі наявності) має здійснюватись в межах виконавчого провадження відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження». А тому суд апеляційної інстанції не приймає ані доводи боржника про повну оплату суми боргу, ані доводи кредитора з посиланням на ту обставину, що частина квитанцій наданих боржником була сплачена на виконання ухвали суду від 27.03.2009, а частина на виконання договору.

Отже, пункт 2 резолютивної частини ухвали підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення заяви повністю.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 53, 99, 101, 103, ч. 1 ст. 104, 105, 106, 116, 119 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник - 1" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі № 1/11 залишити без задоволення.

2. Пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі № 1/11 - скасувати, з ухваленням нового рішення про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про видачу наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання повністю.

3. В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 у справі № 1/11 залишити без змін.

4. Матеріали оскарження за № 1/11 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім