ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р.Справа № 922/1041/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстрадіджитал", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арілл", м. Харків
про стягнення 66369,97 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідач - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Арілл" (далі - відповідач) звернулось ТОВ "Екстрадіджитал" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 66369,97 грн., з яких: 64638,45 грн. основний борг, 1364,52 грн. втрати від інфляції, 367,00 грн. 3 % річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки №03-03/14, укладеного між сторонами 03.03.2014. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 30.03.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 25.04.2017 о 10:45.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2017 розгляд справи було відкладено на 15.05.2017 о 10:20 год.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

У судовому засіданні 15.05.2017 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено доданими до матеріалів справи доказами, між Товариством з обмеженою відповідальністю Екстрадіджитал (надалі - "Постачальник") та Товариством з обмеженою відповідальністю Арілл (надалі - "Покупець") був укладений Договір поставки №03-03/14 від 03.03.2014.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Постачальник на протязі строку дії Договору зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) Покупцеві товар (товари) на умовах згідно Договору, а Покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму на умовах згідно Договору.

Пунктом 1.2. Договору було передбачено, що кількість товару, його асортимент (номенклатура за сортами, групами, видами, марками, типами), ціна на товар та вартість кожної партії товару вказується Постачальником у видаткових накладних на кожну окрему партію товару. Сторони прийшли згоди, що видаткові накладні враховуючи їх зміст, окрім підтвердження безспірного факту передачі Постачальником та отримання Покупцем товару, являють собою специфікацію до цього Договору.

Відповідно до пункту 2.2. Договору, Постачальник здійснює поставку товару на склад покупця.

Передача Постачальником товару та прийняття товару Покупцем оформлюється видатковими накладними, які підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються печатками Сторін (п. 3.1. Договору).

У відповідності до п. 3.2. Договору, право власності на поставлений товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі товару від Постачальника до Покупця з оформленням видаткових накладних.

Згідно пункту 5.1. Договору, поставка товару здійснюється згідно із погодженими Сторонами заявками Покупця, наданими Покупцем на адресу Постачальника засобами електронного чи факсимільного звязку або іншим зручним способом, погодженим Сторонами.

Так, на виконання вищезазначеного договору позивач в період з 05.05.2016 по 26.08.2016 поставив на користь відповідача товар на загальну суму 72145,26 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких належним чином засвідчені та долучені до матеріалів справи (а.с.12-66).

Отже, підписані сторонами договору видаткові накладні підтверджують факт поставки товару за вказаним договором і отримання даного товару зі сторони покупця (відповідача).

За договором поставки (пункт 6.3) Сторони договору визначили, що Покупець зобовязується сплатити повну вартість товару протягом 30 (тридцять) календарних днів з дати здійснення поставки (передачі товару Покупцю).

Втім, поставлений товар відповідачем оплачено частково та з порушенням строків зазначених в договорі. Відповідач провів оплату в сумі 1453,76 грн.

У січні 2017 між сторонами було підписано Акт звірки взаєморозрахунків за 2016 рік за Договором №03-03/14 від 03.03.2014, у відповідності до якого сторонами було погоджено, що станом на 31.12.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 70691,50 грн.

12 січня 2017 ТОВ Арілл частково повернуло ТОВ Екстрадіджитал поставлений неоплачений товар, на загальну суму 6053,05 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок різниці між загальною вартістю поставленого позивачем товару та сумою сплаченою відповідачем, відповідно до умов Договору, утворилася заборгованість Покупця перед Постачальником, яка становить 64 638,45 грн.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність доказів щодо виконання відповідачем умов договору, щодо здійснення оплати за поставлений товар, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, суми заборгованості у розмірі 64638,45 грн. обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та підлягаючими задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 367,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1364,52 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 367,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1364,52 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України; ст. ст. 173, 174, 179 ГК України; ст. ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арілл" (61001, м. Харків, вул. Руставелі, 11-Б, , р/р 9979 в АТ "Прокредит Банк", МФО 320984, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстрадіджитал" (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення 43, , р/р 1487 у Печерській філії ПАТ КБ "Приват Банк", МФО 300711, ) суму основного боргу - 64638,45 грн., 3% річних - 367,00 грн., інфляційні втрати - 1364,52 грн., а також судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_2