ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Справа № 915/142/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

з участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, дов. від 14.03.2017 р. № 44;

та відповідача - підприємця ОСОБА_2;

від третьої особи представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі",

65058, вул. Армійська, 10-А, м. Одеса,

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Міністерство оборони України,

03168, просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ,

про визнання договору від 02.02.2009 р. № 64/2009 про надання прав платного користування місцем на території ТОВ "Промтоварний ринок" розірваним (припиненим), -

В С Т А Н О В И В:

Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" (далі - Концерн) звернулося з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання розірваним (припиненим) укладеного між Міністерством оборони України (далі - Міноборони) в особі державного підприємства Міноборони "Південь" (далі - ДП "Південь"), яке в подальшому перейменовано на державне підприємство (ДП) "ТВК", та підприємцем ОСОБА_2 договору від 10.07.2009 р. № 64/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Міноборони укладено з позивачем договір доручення від 14.06.2016 р. № 1, згідно якого саме Концерну доручено вчиняти від імені Міноборони юридичні дії, пов'язані з укладенням та розірванням договорів з фізичними та юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів кількістю 50 місць на території ТОВ "Промтоварний ринок", про що позивач листом від 16.06.2016 р. № 1/960 повідомив ДП "ТВК", а останнє, в свою чергу, листом від 20.07.2016 р. повідомило відповідача про припинення дії спірного договору. Крім того Концерном листом від 20.12.2016 р. за № 1268 також повідомило про розірвання спірного договору, проте підприємець ОСОБА_2, всупереч п. 6.4 договору, ухиляється від його розірвання (припинення).

Позивач також просить стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позову судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 02.03.2017 р. порушено провадження в даній справі.

У відзиві від 04.04.2017 р. на позов, з урахуванням додаткових відзивів від 20.04.2017 р. та 18.05.2017 р., підприємець ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, зазначивши, що, по-перше, посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від розірвання спірного договору всупереч його п. 6.4, яким визначено ініціативу однієї із сторін як підставу для розірвання договору, є необґрунтованим, так як додатковою угодою від 30.11.2010 р. № 50 до договору сторонами внесено зміни до порядку розірвання договору, виключивши зазначену підставу; аналіз змісту договору, з урахуванням додаткової угоди від 30.11.2010 р. № 50 до нього, та приписів чинного законодавства про оренду дозволяє дійти висновку, що на даний час відсутні законні підстави для розірвання спірного договору;

по-друге, позивачем не подано суду доказів вручення Концерном підприємцю ОСОБА_2 повідомлення про припинення дії договору;

по-третє, згідно умов договорів доручення від 27.11.2008 р., укладеного Міноборони з ДП "Південь", правонаступником якого є ДП "ТВК", та від 14.06.2016 р. № 1, укладеного Міноборони з Концерном, останні мають повноваження лише на розірвання договорів оренди, а отже, не можуть ставити питання про припинення дії таких договорів;

по-четверте, Концерн, згідно укладеного з Міноборони договору доручення від 14.06.2016 р. № 1, прийняв на себе зобов'язання вчиняти юридичні дії від імені Міноборони, а тому не може бути самостійним позивачем в даній справі відносно розірвання (припинення) спірного договору.

У письмових поясненнях Концерну від 16.05.2017 р. та Міноборони 19.05.2017 р. позивач та третя особа зазначили, що вважають п. 6.4 спірного договору таким, що на даний час діє, а додаткову угоду від 30.11.2010 р. № 50 до договору - такою, що укладена лише для доповнення умов договору. Крім того, Концерн вважає, що сторонами в п. 6.4 спірного договору передбачено саме можливість односторонньої відмови від договору однією із його сторін. При цьому позивач посилається на рішення від 07.04.2017 р. Господарського суду Одеської області в іншій господарській справі № 916/321/17 за позовом Концерну до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про тлумачення умов договору, в котрому, на думку позивача, підтверджено правильність його позиції, як на таке, що є преюдиціальним для вирішення спору в даній справі.

Вислухавши представників сторін, які підтримали доводи, викладені у позовній заяві та відзиві на неї, з урахуванням додаткових пояснень та заперечень, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між Міністерством оборони України (далі - довіритель) та державним підприємством Міноборони "Південь" (далі - ДП "Південь", повірений), з посиланням на ст.ст. 1000-1009 ЦК України та ст. 176 ГК України, укладено договір доручення від 27.11.2008 р. (а.с. 24-25), згідно умов якого довіритель доручив, а повірений прийняв на себе доручення та зобов'язався вчиняти від імені довірителя юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів про надання права платного користування 50 місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін в судах та інших юрисдикційних органах з питань пов'язаних з виконанням цього договору. Зазначений договір набирає чинності з 01.01.2009 р. та діє до 31.12.2009 р. (п.п. 5.1, 5.2 договору від 27.11.2008 р.).

На підставі цього договору доручення ДП "Південь" від імені Міноборони укладено з підприємцем ОСОБА_2 договір від 10.07.2009 р. № 64/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій (а.с. 18-19).

За умовами цього договору Міноборони в особі ДП "Південь" зобов'язалося надати підприємцю ОСОБА_2 торгове місце № НОМЕР_1 на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій для встановлення торгових контейнерів, а підприємець ОСОБА_2 - використовувати контейнери за призначенням, мати належні документи, підтверджуючі законне придбання майна, що зберігається в контейнерах, а також своєчасно оплачувати місце під контейнерами в сумі 1800 грн. з ПДВ на місяць до 5-го числа кожного поточного місяця (п.п. 1.1, 2.1.1, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.5, 3.1, 3.2 договору).

Договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше ніж два місяці (п. 6.3 договору). Дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за 2 місяці (п.6.4 договору). Внесення змін до договору може мати місце за погодженням сторін письмово (п. 6.5 договору).

Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з 10.07.2009 р. і діє до 10.07.2019 р. В разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії договору або внесення змін до нього, після закінчення терміну його дії він автоматично продовжується на три календарних місяці на тих самих умовах, протягом яких сторони повинні укласти договір на новий термін. Після закінчення трьох місяців і неукладенні нового договору, договір припиняє свою дію (п.п. 6.1, 6.2 договору).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 р. № 683-р цілісний майновий комплекс ДП "Південь" передано із сфери управління Міноборони до сфери управління Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва (далі - Держкомпідприємництво), і наказом Держкомпідприємництва від 12.10.2010 р. № 315 ДП "Південь" перейменовано у ДП "ТВК" та визнано останнє правонаступником майнових прав та обов'язків ДП "Південь".

У подальшому ДП "ТВК" укладено з підприємцем ОСОБА_2 додаткову угоду від 30.11.2010 р. № 50, котрою внесено зміни до спірного договору, зокрема, п.1 додаткової угоди внесено зміни щодо найменування сторони в договорі: з ДП "Південь" на ДП "ТВК", а п.4 додаткової угоди визначено підстави розірвання договору, а саме: у випадках заборгованості підприємця ОСОБА_2 по оплаті за договором у строк більше 70 календарних днів; закінчення терміну, на який був укладений даний договір; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (ас. 20).

Як пояснив представник Міноборони, у зв'язку з припиненням повноважень ДП "ТВК" за вказаним вище договором доручення від 27.11.2008 р., Міноборони укладено інший договір доручення від 14.06.2016 р. № 1 з Концерном (а.с. 26-29), згідно котрого Міноборони доручило, а Концерн прийняв на себе доручення та зобов'язався вчиняти від імені Міноборони юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін в судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням цього договору (п. 1.1 договору від 14.06.2016 р. № 1). Зазначений договір набув чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2019 р. (п. 5.1 договору від 14.06.2016 р. № 1).

На виконання умов договору доручення від 27.11.2008 р. Концерн листом від 16.06.2016 р. № 01/960 повідомив ДП "ТВК" про укладення з Міноборони договору доручення та про необхідність припинення надання ДП "ТВК" послуг стосовно 50 місць для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" (ас. 30), а листом від 12.07.2016 р. № 645 запропонував ДП "ТВК" направити контрагентам повідомлення про припинення дії договорів про надання платного користування торговими місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій на зазначені 50 місць та про необхідність звернутися до філії Концерну щодо оформлення нових договорів (ас.31).

ДП "ТВК" у відповіді від 07.09.2016 р. № 116 повідомило Концерн про те, що на вимогу останнього листами від 20.07.2016 р. №№ 092/1-092/49 повідомило осіб, з якими підприємством укладено договори про надання платного користування торговим місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, про припинення таких договорів у зв'язку з укладенням Концерном та Міноборони договору доручення від 14.06.2016 р. № 1, у відповідності до котрого укладення договорів та здійснення прийому оплати доручено Концерну (ас. 32).

Листом від 20.12.2016 р. № 1268 Концерн повідомив підприємця ОСОБА_2 про припинення у порядку п. 6.4 дії спірного договору від 10.07.2009 р. № 64/2009 з 20.02.2017 р. (ас. 35).

Указаний лист направлено на адресу відповідача за допомогою сервісу доставки юридичної документації "Спецкур'єр" та 10.02.2017 р. вручено громадянину ОСОБА_4, посаду якого зазначено як "управ.делами". У відзиві від 04.04.2017 р. підприємець ОСОБА_2 зазначає, що не знайомий та не співпрацює з громадянином ОСОБА_4, а тому не вважає вручення листа цій особі належним повідомленням його як сторони договору про розірвання цього договору.

За твердженнями Концерну, відповідач у порушення п. 6.4 спірного договору ухиляється від його розірвання, і викладене є підставою для звернення з позовом у даній справі.

Суд вважає позовні вимоги Концерну безпідставними, виходячи з наступного.

За твердженнями представників сторін та третьої особи, місця для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок", визнання розірваним (припиненим) договору про надання права платного користування одним із яких є предметом спору в даній справі, є державним майном, набутим Міноборони на підставі договору від 21.02.2000 р. № 181/983р, укладеного Міноборони з ТОВ "Промтоварний ринок" та Авангардівською селищною радою, в безоплатне користування строком на 99 років з дня укладення зазначеного договору 50 місцями під розміщення 20-футових контейнерів на території ринку по вул. Рожевій. Такі твердження викладені, зокрема, у клопотанні Концерну від 13.04.2017 р. № 384 (а.с. 103-105).

На думку сторін та третьої особи, укладений з підприємцем ОСОБА_2 договір є договором найму, згідно цивільного законодавства, предметом договору найму можуть бути майнові права.

Суд погоджується, що предметом спірного договору є майнові права безоплатного користування строком на 99 років 50 місцями під розміщення 20-футових контейнерів на території ринку по вул. Рожевій. Ці майнові права, згідно ст. 190 ЦК України, є майном неспоживною річчю.

Ураховуючи, що зазначене майно належить Міноборони, органу державної влади, а земельна ділянка, на котрій розміщено 50 місць під розміщення 20-футових контейнерів на території ринку по вул. Рожевій, майнові права щодо яких належить Міноборони, за твердженнями сторін та третьої особи, належить Авангардівській селищній раді, суд приходить до висновку, що за спірним договором ОСОБА_2 надано в користування державне майно. Така передача державного майна можлива лише у відповідності до законодавства про оренду державного та комунального майна.

За викладених обставин, договір, спір щодо припинення котрого є предметом у справі, суд визнає договором оренди державного майна, і що правовідносини за ним регулюються законодавством про оренду державного майна.

Згідно чинного законодавства, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"). За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об'єктом оренди державного майна є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно (ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Господарським кодексом України (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ст. 760 ЦК України).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч. 4 ст.179 ГК України).

У відповідності до Закону України "Про оренду державного та комунального майна, одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (ст. 26 Закону).

Порядок зміни та розірвання господарських договорів визначений у ст. 188 ГК України. Так, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Спірним договором у первісній редакції передбачено, що договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше ніж два місяці (п. 6.3 договору). Дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за 2 місяці (п.6.4 договору). Пунктом 4 додаткової угоди від 30.11.2010 р. № 50 до спірного договору визначено, що договір послуг вважається розірваним орендодавцем у випадках заборгованості орендаря по оплаті на протязі більше 70 календарних днів; закінчення терміну, на який був укладений даний договір; в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд визнає, що укладаючи вищевказану додаткову угоду сторони змінили умови спірного договору, виключивши із нього пункти 6.3 та 6.4, в тому числі положення п. 6.4 щодо припинення договору в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін, на котрий посилається позивач як на підставу позову. Зміна спірного договору в цій частині узгоджується з викладеним вище положенням ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо підстав припинення договору оренди державного майна.

Суд відхиляє посилання Концерну на преюдиціальність рішення Господарського суду Одеської області в іншій господарській справі № 916/321/17 щодо тлумачення п.6.4 договору, так як зазначене рішення винесено судом у спорі щодо іншого договору без урахування обставин, установлених при вирішенні спору у справі, що розглядається.

Поряд з викладеним, суд відхиляє доводи підприємця ОСОБА_2, що Концерн не може бути позивачем у даній справі, оскільки із змісту пояснень Міноборони від 16.05.2017 р. та 19.05.2017 р. та його представника в судовому засіданні випливає, що Міноборони визнає правомірним звернення Концерну з позовом у даній справі.

Таким чином, із зазначених у позивній заяві підстав позов не може бути задоволеним, а тому суд визнає, що в задоволенні позову Концерну належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 49 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні 19.05.2017 р., згідно ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82- 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 22.05.2017 р.

Суддя Ю.М. Коваль.