ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.2017 Справа № 904/5234/17

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро

про стягнення 76 474,55 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 53 від 20.03.17р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 534 від 06.02.17р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (далі - відповідач) про стягнення 76 474,55 грн. основного боргу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за Договором № 09420804G5ВВ036 від 15.03.2016 р. в частині оплати з розподілу природного газу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 р. по справі № 904/5234/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.05.2017 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення основного боргу, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.05.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2016 р. між позивачем (оператор) та відповідачем (споживач) укладений Договір № 09420804G5ВВ036 розподілу природного газу (далі - Договір), за умов п. 1.1. якого оператор ГРМ зобовязується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.3. Договору).

Пунктом 6.4. Договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.6. Договору надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюються відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з вимогами п. 1 п. 7.4. Договору споживач зобовязується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

На виконання умов Договору позивачу у період з листопада 2016 р. по січень 2017 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 91 586,68 грн., що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу: № НІК00004186 від 30.11.2016 р. на суму 23 543,59 грн., № ДГП00003718 від 31.12.2016 р. на суму 33 224,50 грн., №ДГП00001404 від 31.01.2017 р. на суму 34 818,59 грн., копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 31-32).

Відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості наданих послуг виконав частково, у звязку із чим у нього виникла заборгованість з розподілу природного газу в сумі 76 474,55 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 Господарського кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем свого зобов'язання щодо здійснення постачання природного газу відповідачу на суму 76 474,55 грн.

Факт не своєчасного виконання відповідачем зобовязань за договором укладеним між сторонами, матеріалами справи встановлено.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 76 474,55 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, а також визнано відповідачем у відзиві на позов.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Зобов'язання відповідача, щодо відшкодування оплати з розподілу природного газу передбачено умовами договору та нормами законодавства

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 76 474,55 грн. основного боргу.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 78, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, буд. 13; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2; ) 76 474,55 грн. (сімдесят шість тисяч чотириста сімдесят чотири грн. 55 коп.) основного боргу, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "29" травня 2017 р.

Повне рішення складено 24.05.2017