ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.2017р. Справа №905/545/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ,

до відповідача: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь,

про стягнення 764408,09 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не з'явився

Згідно із ст.77 ГПК України

в засіданні суду оголошувалась перерва з 04.04.2017р. по 13.04.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь про стягнення:

- боргу за активну електроенергію у розмірі 634415,33 грн, спожиту за січень 2015 року квітень 2016 року;

- боргу за реактивну електроенергію у розмірі 30067,22 грн, спожиту за січень 2015 року квітень 2016 року;

- суми 3% річних у розмірі 18235,35 грн, нарахованих у період з 10.02.2015р. 31.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої з січня 2015 року по березень 2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті реактивної електроенергії спожитої в січні 2015 року березні 2016 року;

- суми інфляційних у розмірі 81690,19 грн, нарахованих за період 01.03.2015р. 31.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої в січні 2015 року березні 2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої в січні 2015 року березні 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №64 від 28.12.2004р. про постачання електричної енергії, внаслідок чого у Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» утворилась заборгованість за активну електроенергію в сумі 634415,33 грн та реактивну електроенергію в сумі 30067,22 грн, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві №03/01/335 від 24.03.2017р. просив суд залишити розглядувану позовну заяву на підставі п.2 ч.1 ст.81 Госопдарського процесуального кодексу України без розгляду, оскільки господарським судом Донецької області вже розглядається спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Крім того, у відзиві №428 від 07.04.2017р. Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» вказувало, що сторонами не було укладено додаткових угод на продовження дії договору №64 від 28.12.2004р. про постачання електричної енергії на 2015 та 2016 роки, жодна зі сторін не зверталась до суду з позовом про спонукання укласти (продовжити) даний договір, відтак, відсутній термін виконання зобовязання по оплаті спожитої електричної енергії, внаслідок чого вимоги по сплаті 3% річних та інфляційних є необґрунтованими.

У доповненні до відзиву №03/01/454 від 13.04.2017р. відповідач зазначив, що з травня 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» постачало споживачу електроенергію не по тарифам, затвердженим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а по тарифам, які встановлені Протоколами засідання координаційного центру на виконання багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015р. (постанова №263 від 07.05.2015р. Кабінету Міністрів України «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження»). З огляду на наведене, за твердженням відповідача, взаємовідносини між сторонами з 07.05.2015р. врегульовані іншими нормативними актами, ніж Закон України «Про електроенергетику» та Правила користування електричною енергією, з іншими суттєвими умовами здійснення господарської діяльності, ніж передбачено договором про постачання електричної енергії №64 від 28.12.2004р.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач у судове засідання 18.05.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними в ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 28.12.2004р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування та організаційно-правову форму якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго») (постачальник) та Державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню «Укрпромводчормет» (найменування якого змінено на Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу») (споживач) було підписано договір №64 про постачання електричної енергії.

Згідно із розділом 1 вказаного правочину постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п.9.4 договору №64 від 28.12.2004р. останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 28.12.2005р. Договір може бути продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

За змістом додаткової угоди б/н від 27.12.2013р. до укладеного сторонами правочину постачальник та споживач домовились вважати договір №64 від 28.12.2004р. продовженим до 31.12.2014р. Водночас, як свідчать матеріали справи, додаткові угоди щодо продовження строку його дії на 2015 та 2016 роки сторонами підписані не були.

При цьому, як свідчать матеріали справи, постачання електричної енергії на підставі договору №64 від 28.12.2004р. здійснюється споживачу до теперішнього часу.

В матеріалах справи наявні письмові докази продовження дії договору шляхом поставки та споживання електричної енергії після грудня 2014 року на підставі спірного договору: рахунки, у яких наявні посилання на договір №64 від 28.12.2004р., та які були прийняті представниками споживача без зауважень та заперечень; акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), підписані відповідачем та скріплені його печаткою.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи наявні докази фактичного існування між сторонами правовідносин з постачання/споживання електроенергії саме за договором №64 від 28.12.2004р., з урахуванням письмових пояснень позивача, які були надані суду 04.04.2017р., виходячи з того, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається, а доказів існування між сторонами будь-яких інших договірних відносин з постачання електроенергії крім визначених договором №64 від 28.12.2004р. матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаною угодою продовжились та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Водночас, за змістом постанови №263 від 07.05.2015р. Кабінету Міністрів України «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що купівля та продаж з 1 травня 2015 р. електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (неконтрольована територія), на іншу територію України (контрольована територія) та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію (різниця перетоків електричної енергії), здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міністерством енергетики та вугільної промисловості (виробники електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території), та/або публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» у Донецькій області і товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» у Луганській області.

Згідно з п.4 вказаної постанови порядок, механізм та принципи взаємодії суб'єктів електроенергетики, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, постачанням, купівлею та продажем електричної енергії, порядок формування цін (тарифів), компенсації технологічних втрат електричної енергії під час передачі, а також розрахунків за електричну енергію, послуги з передачі та постачання електричної енергії, інші питання регулювання відносин у сфері електроенергетики на неконтрольованій території визначаються багатостороннім договором.

Енергопостачальники, що провадять діяльність на неконтрольованій території здійснюють постачання електричної енергії усім споживачам, приєднаним до електричних мереж відповідних енергопостачальних підприємств, відповідно до умов багатостороннього договору (п.10 постанови №263 від 07.05.2015р.).

На виконання приписів вказаної постанови вищого органу виконавчої влади, 11.06.2015р. між субєктами електроенергетики, які здійснюють діяльність по виробництву, передачі, розподілу та постачанню електричної енергії на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (непідконтрольна територія) та субєктами електроенергетики (їх відокремлений підрозділ), який здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління на непідконтрольній території було укладено багатосторонній договір між учасниками ринку електричної енергії.

За змістом глави ІІІ п.6 багатостороннього договору від 11.06.2015р. відносини між сторонами договору, а також сторонами договору та споживачами регулюються договором, діючими двосторонніми договорами, а також договорами, які укладались на виконання постанови та умов договору.

Таким чином, на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем за договором №64 від 28.12.2004р. про постачання електричної енергії, розповсюджується дія вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, зокрема, в частині застосування при розрахунку за спожиті енергоносії тимчасових тарифів на електричну енергію, з урахуванням положень укладеного сторонами двостороннього правочину. При цьому, існування багатостороннього договору від 11.06.2015р. жодним чином не відміняє обовязковості двостороннього договору, що укладений безпосередньо між позивачем та відповідачем.

За приписами п.п.2.1.2, 2.2.3 договору №64 від 28.12.2004р. позивач зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії.

Як свідчать матеріали справи, у січні 2015 року квітні 2016 року електропостачальною організацією поставлено споживачу активну електроенергію на загальну суму 634415,33 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі товарної продукції (електроенергії), а саме:

- за січень 2015 року на суму 22483,01 грн (14182 кВт/год),

- за лютий 2015 року на суму 11025,90 грн (6955 кВт/год),

- за березень 2015 року на суму 25921,76 грн (15572 кВт/год),

- за квітень 2015 року на суму 15533,71 грн (9239 кВт/год),

- за травень 2015 року на суму 11432,89 грн (6879 кВт/год),

- за червень 2015 року на суму 5765,60 грн (3382 кВт/год),

- за липень 2015 року на суму 7521,20 грн (3774 кВт/год),

- за серпень 2015 року на суму 5662,21 грн (2580 кВт/год),

- за вересень 2015 року на суму 7389,41 грн (3367 кВт/год),

- за жовтень 2015 року на суму 26551,46 грн (12749 кВт/год),

- за листопад 2015 року на суму 30871,81 грн (15179 кВт/год),

- за грудень 2015 року на суму 65394,34 грн (30744 кВт/год),

- за січень 2016 року на суму 113341,99 грн (44871 кВт/год),

- за лютий 2016 року на суму 104314,21 грн (39811 кВт/год),

- за березень 2016 року на суму 120001,56 грн (45798 кВт/год),

- за квітень 2016 року на суму 61204,27 грн (25680 кВт/год).

Водночас, в січні 2015 року - квітні 2016 року постачальник надав споживачу послуги з перетоку реактивної електроенергії на загальну суму 30067,22 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), а саме:

- за січень 2015 року на суму 2291,62 грн (27405 кВар/год),

- за лютий 2015 року на суму 1381,72 грн (13569 кВар/год),

- за березень 2015 року на суму 1574,36 грн (23117 кВар/год),

- за квітень 2015 року на суму 2478,90 грн (22000 кВар/год),

- за травень 2015 року на суму 3038,14 грн (27087 кВар/год),

- за червень 2015 року на суму 1602,60 грн (12790 кВар/год),

- за липень 2015 року на суму 1017,48 грн (24680 кВар/год),

- за серпень 2015 року на суму 1152,98 грн (10059 кВар/год),

- за вересень 2015 року на суму 1496,92 грн (13163 кВар/год),

- за жовтень 2015 року на суму 2156,88 грн (24853 кВар/год),

- за листопад 2015 року на суму 1356,91 грн (24852 кВар/год),

- за грудень 2015 року на суму 1717,15 грн (36161 кВар/год),

- за січень 2016 року на суму 1848,38 грн (46966 кВар/год),

- за лютий 2016 року на суму 2114,77 грн (46799 кВар/год),

- за березень 2016 року на суму 2490,29 грн (51684 кВар/год),

- за квітень 2016 року на суму 2348,12 грн (36745 кВар/год).

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), як органом який здійснює державне регулювання у зазначеній сфері, зокрема, шляхом формування цінової та тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг (ч.1, п.3 ч.2 ст.3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»), затверджені наступні роздрібні тарифи на електроенергію з урахуванням граничних рівнів тарифів при поступовому переході до формування єдиних роздрібних тарифів для споживачів на території України, зокрема, для Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (енергопостачальна компанія) для 2 класу напруги:

- у січні 2015 року на рівні 132,11 коп/кВт.год без ПДВ (постанова №919 від 24.12.2012р.),

- у лютому 2015 року на рівні 132,11 коп/кВт.год без ПДВ (постанова №68 від 26.01.2015р.),

- у березні 2015 року на рівні 138,72 коп/кВт.год без ПДВ (постанова №224 від 26.02.2015р.),

- у квітні 2015 року на рівні 140,11 коп/кВт.год без ПДВ (постанова №947 від 26.03.3015р.).

Водночас, відповідно до визначення, наданого у розділі 1, підп.5.11.4 п.5.11 багатостороннього договору від 11.06.2015р., координаційний центр це виборний орган, який складається з делегованих представників сторін договору, які виконують свої повноваження у відповідності до договору до повноважень якого відноситься, зокрема, затвердження цін (тарифів) на електричну енергію, яка постачається в межах відповідної непідконтрольної території та між непідконтрольними територіями.

Протоколами координаційного центру №1 від 25.06.2015р., №7 від 22.07.2015р., №9 від 31.07.2015р., №13 від 23.09.2015р., №14 від 28.10.2015р., №15 від 20.11.2015р., №16 від 07.12.2015р., №17 від 30.12.2015р., №18 від 16.02.2016р., №19 від 25.04.2016р. затверджені наступні тимчасові роздрібні тарифи на електричну енергію для 1 групи споживачів (2 клас напруги) на території Донецької області:

- 1420,66 грн/МВт*ч без ПДВ (травень, червень 2015 року),

- 1595,75 грн/МВт*ч без ПДВ (липень 2015 року),

- 1828,88 грн/МВт*ч без ПДВ (серпень 2015 року),

- 1755,03 грн/МВт*ч без ПДВ (вересень 2015 року, зі змінами відповідно до протоколу №14 від 28.10.2015р),

- 1661,05 грн/МВт*ч без ПДВ (жовтень 2015 року),

- 1773,81 грн/МВт*ч без ПДВ (листопад 2015 року),

- 1772,55 грн/МВт*ч без ПДВ (грудень 2015 року),

- 2104,96 грн/МВт*ч без ПДВ (січень 2016 року),

- 2183,53 грн/МВт*ч без ПДВ (лютий 2016 року),

- 2051,75 грн/МВт*ч без ПДВ (березень 2016 року),

- 1986,12 грн/МВт*ч без ПДВ (квітень 2016 року).

Як свідчать матеріали справи, позивачем враховано при здійсненні розрахунку вартості електричної енергії, тарифи, які встановлювались відповідними уповноваженими органами у спірний період.

При цьому, як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» заявлено вимоги про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 634415,33 грн, реактивну електроенергію у розмірі 30067,22 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами п.3.1.1 договору №64 від 28.12.2004р. постачальник має право одержувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами.

За приписами п.2 додатку №5 «Порядок розрахунків за електроенергію» (в редакції додаткової угоди б/н від 27.06.2008р.) розрахунки за активну електричну енергію та інші платежі, що передбачені даним договором, в тому числі, за обсяги недорахованої електричної енергії визначеної на підставі акта порушень споживачем ПКЕЕ за перевищення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та потужності і перетікання реактивної електричної енергії та інші платежі, що передбачені даним договором здійснюються споживачем грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника електричної енергії. Споживачу для оплати рахунки постачальник може направляти поштою рекомендованим листом, нарочним або віддавать уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника журнал. При направленні рахунку нарочним споживач зобовязаний під розпис на супровідному листі постачальника прийняти рахунок.

Як свідчать матеріали справи, позивач надав, а відповідач прийняв наступні рахунки на оплату активної електричної енергії:

- №11/64 від 02.02.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у січні 2015 року на суму 22483,01 грн,

- №11/64 від 02.03.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у лютому 2015 року на суму 11025,90 грн,

- №11/64 від 01.04.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у березні 2015 року на суму 25921,76 грн,

- №11/64 від 01.05.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у квітні 2015 року на суму 15533,71 грн,

- №11/64 від 21.07.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у травні 2015 року на суму 11432,89 грн,

- №11/64 від 21.07.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у червні 2015 року на суму 5765,60 грн,

- №11/64 від 02.08.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у липні 2015 року на суму 7521,20 грн,

- №11/64 від 11.09.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у серпні 2015 року на суму 5662,21 грн,

- №11/64 від 01.11.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у вересні 2015 року на суму 7389,41 грн,

- №11/64 від 03.12.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у жовтні 2015 року на суму 26551,46 грн,

- №11/64 від 02.12.2015р. на оплату активної електроенергії, отриманої у листопаді 2015 року на суму 30871,81 грн,

- №11/64 від 04.02.2016р. на оплату активної електроенергії, отриманої у грудні 2015 року на суму 65394,34 грн,

- №11/64 від 03.02.2016р. на оплату активної електроенергії, отриманої у січні 2016 року на суму 113341,99 грн,

- №11/64 від 02.03.2016р. на оплату активної електроенергії, отриманої у лютому 2016 року на суму 104314,21 грн,

- №11/64 від 04.04.2016р. на оплату активної електроенергії, отриманої у березні 2016 року на суму 120001,56 грн.

Водночас, рахунок на оплату №11/64 від 16.01.2016р. на оплату активної електроенергії, отриманої у квітні 2016 року на суму 61204,27 грн направлений на адресу підприємства відповідача.

Факт отримання відповідних рахунків відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не заперечується.

При цьому, відповідно до рахунків на оплату активної електроенергії, спожитої у липні, жовтні, листопаді 2015 року, енергопостачальником здійснено коригування ціни електричної енергії з урахуванням встановлених вищевказаними протокольними рішеннями координаційного центру роздрібних тарифів електропостачання з 01.05.2015р. на території Донецької області.

Крім того, Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» були виставлені наступні рахунки на оплату реактивної електричної енергії, а саме:

- №11/64 від 02.02.2015р. на суму 2291,62 грн (січень 2015 року),

- №11/64 від 02.03.2015р. на суму 1381,72 грн (лютий 2015 року),

- №11/64 від 01.04.2015р. на суму 1574,36 грн (березень 2015 року),

- №11/64 від 01.05.2015р. на суму 2478,90 грн (квітень 2015 року),

- №11/64 від 21.07.2015р. на суму 3038,14 грн (травень 2015 року),

- №11/64 від 21.07.2015р. на суму 1602,60 грн (червень 2015 року),

- №11/64 від 02.08.2015р. на суму 1017,48 грн (липень 2015 року),

- №11/64 від 11.09.2015р. на суму 1152,98 грн (серпень 2015 року),

- №11/64 від 01.11.2015р. на суму 1496,92 грн (вересень 2015 року),

- №11/64 від 03.12.2015р. на суму 2156,88 грн (жовтень 2015 року),

- №11/64 від 02.12.2015р. на суму 1356,91 грн (листопад 2015 року),

- №11/64 від 04.02.2016р. на суму 1717,15 грн (грудень 2015 року),

- №11/64 від 03.02.2016р. на суму 1848,38 грн (січень 2016 року),

- №11/64 від 02.03.2016р. на суму 2114,77 грн (лютий 2016 року),

- №11/64 від 04.04.2016р. на суму 2490,29 грн (березень 2016 року).

Водночас, рахунок №11/64 від 16.01.2016р. на оплату реактивної електроенергії у квітні 2016 року на суму 2348,12 грн, направлений відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Відтак, з урахуванням змісту п.3.1.1 договору №64 від 28.12.2004р., п.2 додатку №5 «Порядок розрахунків за електроенергію» (в редакції додаткової угоди б/н від 27.06.2008р.), господарським судом встановлено, що строк виконання зобовязань відповідача з оплати активної електроенергії на суму 634415,33 грн та реактивної електроенергії в сумі 30067,22 грн, настав.

Проте, за твердженнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.ст.526, 692 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» за одержану електричну енергію у повному обсязі не розрахувалось.

Ухвалами господарського суду від 13.03.2017р., 13.04.2017р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, наявність заборгованості за активну електроенергію в сумі 634415,33 грн та послуг з перетоку реактивної електроенергії в сумі 30067,22 грн не спростував.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №64 від 28.12.2004р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості спожитої електричної енергії від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за спірним договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, з огляду на приписи постанови №263 від 07.05.2015р. Кабінету Міністрів України «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та зміст укладеного на виконання останньої багатостороннього договору від 11.06.2015р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь позивача суми боргу за активну електроенергію у розмірі 634415,33 грн та реактивну електричну енергію в сумі 30067,22 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 18235,35 грн за період з 10.02.2015р. по 31.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої з січня 2015 року по березень 2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті реактивної електроенергії спожитої в січні 2015 року березні 2016 року.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, з огляду на те, що позивач припустився помилок при визначенні початку перебігу строку для нарахування процентів річних за поставкою лютого 2016 року, суд дійшов висновку, що сума 3% річних за простроченими зобовязання відповідача по оплаті електричної енергії, яку було поставлено в період з січня 2015 року по березень 2016 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 18226,61 грн.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» просить стягнути інфляційну складову боргу у розмірі 81690,19 грн, нараховану за період з 01.03.2015р. по 31.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої за період з січня 2015 року по березень 2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої за період з січня 2015 року по березень 2016 року.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що їх сума становить 79369,69 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення процентів річних та інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 18226,61 грн та 79369,69 грн.

Щодо тверджень відповідача про наявність підстав для залишення позовної заяви №51юр-46/17 від 24.02.2017р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» без розгляду, господарський суд зауважує на наступному:

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на наявність обставин порушення господарським судом Донецької області провадження за позовом №5юр-28/17 від 06.02.2017р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про стягнення боргу за активну електроенергію за період з 01.01.2015р. по 01.04.2016р. у розмірі 1715253,99 грн, боргу за реактивну електроенергію за період з 01.01.2015р. по 01.04.2016р. у розмірі 43847,95 грн, 3% річних 57045,09 грн, інфляційних 259840,52 грн (справа №905/385/17).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадження господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тим ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

За змістом п.9.1 договору №64 від 28.12.2004р. передбачено складання додатку №6 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», яким визначено, зокрема, перелік усіх точок розрахункового обліку споживача із зазначенням найменування обєкту, типу та номеру розрахункового обліку. Вказаний додаток є невідємною частиною укладеного сторонами правочину.

У письмових поясненнях б/н від 12.04.2017р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» останнє зазначало, що у звязку із втратою контролю над майном підприємства та адміністративними будівлями, та, як наслідок обмеженням доступу до документації, яка знаходиться на непідконтрольній українській владі території, відсутня можливість надання вищевказаного додатку.

Водночас, як вбачається з актів прийняття-передавання товарної продукції та виставлених позивачем рахунків на оплату спожитої електричної енергії, заборгованість по справі №905/545/17 та справі №905/385/17 утворилась за відмінними точками розрахункового обліку.

За таких обставин, предмети вказаних справ є різними, внаслідок чого твердження відповідача у цій частині не приймаються судом до уваги як безпідставні.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 11466,13 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь про стягнення:

- боргу за активну електроенергію у розмірі 634415,33 грн, спожиту за січень 2015 року квітень 2016 року;

- боргу за реактивну електроенергію у розмірі 30067,22 грн, спожиту за січень 2015 року квітень 2016 року;

- суми 3% річних у розмірі 18235,35 грн, нарахованих у період з 10.02.2015р. 31.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої з січня 2015 року по березень 2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті реактивної електроенергії спожитої в січні 2015 року березні 2016 року;

- суму інфляційних у розмірі 81690,19 грн, нарахованих за період 01.03.2015р. 31.12.2016р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої в січні 2015 року березні 2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті реактивної електроенергії, спожитої в січні 2015 року березні 2016 року.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вулиця К.Лібкнехта, буд.177А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вулиця Островського, буд.8, ) борг за активну електроенергію 634415,33 грн, борг за реактивну електроенергію 30067,22 грн, 3% річних 18226,61 грн, суму інфляційних 79369,69 грн, а також судовий збір у розмірі 11431,19 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні 18.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 23.05.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця