ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Справа № 915/289/17

м. Миколаїв

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14), код 38727770 в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23), код 38728444

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-СПЕЦСЕРВІС (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 32/3), код 36622957

про: стягнення 95 779 грн. 73 коп.

суддя Фролов В. Д.

ПРИСУТНІ:

від позивача - ОСОБА_1 довіреність №1617 від 20.03.2017 року

від відповідача - ОСОБА_2 довіреність б/н від 11.05.2017

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-СПЕЦСЕРВІС (надалі відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 95 779 грн. 73 коп., з яких: 81 818 грн. 19 коп. сума основного боргу, 1 145 грн. 50 коп. 3 % річних, 8 478 грн. 79 коп. пеня та 4 337 грн. 25 коп. інфляційні нарахування, обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 525, 526, 530, 625, Цивільного кодексу України та тим, що відповідачем ухиляється від виконання своїх договірних зобовязань.

13 травня 2017 року від представник позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 103 409 грн. 45 коп., з яких: 89 222 грн. 61 коп. сума основного боргу, 1 161 грн. 93 коп. 3 % річних, 8 621 грн. 20 коп. пеня та 4 403 грн. 71 коп. інфляційні нарахування.

Заява позивача №18-09/3140 від 12.05.2017 є заявою про зміну предмета позову. Оскільки, позивач подав дану заяву до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність прийняття поданої заяви до розгляду. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом, передбаченим ст. 22 ГПК України, до прийняття рішенні, справа розглядається з урахуванням вказаної заяви.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням заяви №18-09/3140 від 12.05.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні та в відзиві на позовну заяву просить суд частково відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зменшити суму заборгованості, яка підлягає стягненню до 42 071, 63 грн., з яких: 39479,84 грн. сума основного боргу, 2385,41 грн. пеня та 206,38 грн. 3 % річних, оскільки орендоване індивідуально визначеним рухомим державним майно знаходиться в орендованому, відповідно до договору №РОФ-1316 від 05.01.2015, залізобетонному модулі. Оскільки з 01.09.2016 року договір №РОФ-1316 від 05.01.2015 припинив свою дію і відповідач передав майно ФДМУ по Миколаївській області (орендодавцю), користуватись спірним рухомим державним майно, орендованим на підставі договору оренди окремого індивідуально визначеного рухомого державного майна від 18.02.2015 року, стало неможливим.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

18 лютого 2015 року між сторонами укладено договір оренди окремого індивідуально визначеного рухомого державного майна (надалі-договір) відповідно до якого позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування оренди окреме індивідуально визначене рухоме державне майно у кількості 6 одиниць, як обєкт в цілому, що обліковується на окремому балансі МФ ДП АМПУ (надалі-майно) (додаток №1, який є невід ємною частиною договору), і вартість якого визначена відповідно до висновку про вартість майна, зазначеного в Звіті з оцінки окремого індивідуально визначеного рухомого майна у кількості 6 одиниць, що обліковується на окремому балансі Державного підприємства Адміністрація морських портів України, виконаного ТОВ Миколаївська оціночна компанія і становить 421 460,00 грн. без урахування ПДВ. За момент оцінки прийнята дата 30.11.2014. (п.1.1 договору).

Відповідно до п.п.1.2, 2.1 договору майно передається в оренду з метою використання його за цільовим призначенням. Орендар (відповідач) вступає у строкове платне користування майном згідно договору з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.6 договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу і становить згідно з розрахунком (додаток №3, який є невід ємною частиною договору) без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2014 року 3686,27 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за звітний місяць.

Орендна плата перераховується відповідачем на поточний рахунок позивача до 15 числа місяця, наступним за місяцем нарахування, на підставі рахунку, виставленого позивачем до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування, але не раніше оголошення індексу інфляції за звітний місяць.

Згідно з п.3.10 договору у випадку закінчення дії цього договору при несвоєчасному поверненні майна позивачу, орендна плата сплачується відповідачем по день фактичного повернення майна.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна і діє протягом 2 років 338 днів, а в частині розрахунків договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.11.1 договору).

На виконання умов договору 02.03.2016 сторонами підписано та скірплений печатки сторін акт приймання-передавання індивідуально визначеного рухомого державного майна відповідно до договору №27/П-МИФ-15 від 18.02.2015 (а.с.27).

За період оренди індивідуально визначеного рухомого державного майна відповідно до договору №27/П-МИФ-15 від 18.02.2015 позивачем виставлено відповідачу рахунки на суму 81 818 грн. 19 коп., окрема: рахунок №22172548 від 31.03.2016 за березень 2016 на суму 6227,09 грн., рахунок №29362548 від 30.04.2016 за квітень 2016 на суму 6659,87 грн., рахунок №33972548 від 31.05.2016 за травень 2016 на суму 6666,53 грн., рахунок №44292548 від 30.06.2016 за червень 2016 на суму 6653,20 грн., рахунок №50782548 від 31.07.2016 за липень 2016 на суму 6646,55 грн., рахунок №56752548 від 31.08.2016 за серпень 2016 на суму 6626,60 грн., рахунок №64712548 від 30.09.2016 за вересень 2016 на суму 6745,88 грн., рахунок №73602548 від 31.10.2016 за жовтень 2016 на суму 6934,76 грн., рахунок №81852548 від 30.11.2016 за листопад 2016 на суму 7059,59 грн., рахунок №90262548 від 11.01.2017 за грудень 2016 на суму 7123,13 грн., рахунок №07562548 від 31.01.2017 за січень 2017 на суму 7201,49 грн., рахунок №14122548 від 28.02.2017 за лютий 2017 на суму 7273,50 грн. (а.с.28-39). Дані рахунки отримані відповідачам, що підтверджено підписами в журналі реєстрації рахунків (а.с.40-53).

У звязку з недобросовісним виконанням відповідачем своїх обовязків по договору у нього виникла заборгованість з орендної плати за період з березня 2016 по лютий 2017 року в сумі 81 818 грн. 19 коп.

На час розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не погашена.

У звязку з ухиленням відповідача від виконання своїх договірних зобовязань позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1,6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, 2, 7 ст.193 ГК України cуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої

сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору оренди, відповідачем не погашено заборгованість по орендній платі за період з березня 2016 по лютий 2017 року в сумі 81 818 грн. 19 коп.

Відповідачем розрахунок заборгованості визнаний частково.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування заборгованості зі сплати орендної плати, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.7, 9.3 договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення , включаючи день оплати до повного погашення заборгованості.

Орендар несе відповідальність за прострочення оплати орендної плати (п.3,6, 5,2 договору) та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення , включаючи день оплати.

Так позивачем нарахована Відповідачу 1 161 грн. 93 коп. 3 % річних, 8 621 грн. 20 коп. пеня та 4 403 грн. 71 коп. інфляційні нарахування., які підтверджені розрахунком позивача, відповідачем частково визнані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача на часткове задоволення позовних вимог та припинення дії договору №РОФ-1316 від 05.01.2015 не підлягають задоволенню, оскільки майно передбачене договором від 18.02.2015 може використовуватись без використання приміщення "залізобетонного модулю" в якому знаходиться спірне майно.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вимоги позивача про стягнення грошових коштів в розмірі 103 409 грн. 45 коп., з яких: 89 222 грн. 61 коп. сума основного боргу, 1 161 грн. 93 коп. 3 % річних, 8 621 грн. 20 коп. пеня та 4 403 грн. 71 коп. інфляційні нарахування, матеріалами справи підтверджений, відповідачем частково визнані, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату судового збору, у разі задоволення позову на відповідача.

В судовому засіданні 17 травня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ-СПЕЦСЕРВІС (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 32/3, код 36622957) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14), код 38727770 в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, код 38728444) суму заборгованості з орендної плати в сумі 103 409 (сто три тисячі чотириста девять) грн. 45 коп., з яких: 89 222 (вісімдесят девять тисяч двісті двадцять дві) грн. 61 коп. сума основного боргу, 1 161 (одна тисяча сто шістдесят одна) грн. 93 коп. 3 % річних, 8 621 (вісім тисяч шістсот двадцять одна) грн. 20 коп. пеня та 4 403 (чотири тисячі чотириста три) грн. 71 коп. інфляційні нарахування, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 травня 2017 року.

Суддя В.Д. Фролов