ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2017р. Справа №905/98/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Донецьк,

до відповідача 1: Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк,

до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», м.Кривий Ріг,

про стягнення 33650,96 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не зявився

від відповідача 1: не зявився

від відповідача 2: ОСОБА_1 - пров. юрисконс.

від третьої особи: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк про стягнення 33650,96 грн.

Ухвалою від 12.01.2017р. (суддя Сажнева Л.В.) за вказаним позовом порушено провадження по справі №905/98/17.

20.03.2017р., у звязку з закінченням повноважень судді Сажневої М.В., здійснено повторний автоматичний розподіл справи, внаслідок чого її передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення за залізничними накладними №46698908 від 27.10.2016р., №46698866 від 27.10.2016р., №46698882 від 27.10.2016р., №46912754 від 02.11.2016р., перевізником було допущено на шляху прямування незбереження вантажу, про що складено комерційні акти №БК443505/76 від 31.10.2016р., №БК443506/77 від 31.10.2016р., №БК443507/78 від 31.10.2016р., №БК443508/79 від 01.11.2016р., №БК443509/80 від 06.11.2016р.

Наявність вказаних обставин, за твердженням Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», є підставою для стягнення з перевізника вартості нестачі вантажу у розмірі 33650,96 грн.

Відповідач 1 у жодне судове засідання не зявився, витребуваних судом документів не представив, будь-яких пояснень по суті спору не надав. Одночасно, за висновками суду, Державне підприємство «Донецька залізниця» було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2017р. місцезнаходженням відповідача 1 є: 83000, м.Донецьк, вул.Артема, 68.

З огляду на те, що відповідач 1 знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 13.01.2017р., 02.02.2017р., 20.02.2017р., 28.02.2017р., 10.03.2017р., 30.03.2017р., 28.04.2017р. на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судових засідань у справі №905/98/17, призначених на 31.01.2017р., 16.02.2017р., 27.02.2017р., 09.03.2017р., 22.03.2017р., 20.04.2017р., 17.05.2017р.

Одночасно, судом вчинялись дії, які були спрямовані на встановлення телефонного звязку з відповідачем, про що свідчать телефонограми №9 від 13.01.2017р., №80 від 17.02.2017р., №99 від 28.02.2017р., №124 від 10.03.2017р.

Крім того, господарський суд зауважує, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Статтею 3 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд наголошує, що відповідач 1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 20.04.2017р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Ухвалами від 16.02.2017р., 27.02.2017р. до участі у розгляді справи в якості відповідача 2 залучено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідач 2 у відзиві №2022/218 від 21.03.2017р. проти позовних вимог заперечив з посиланням на те, що за змістом комерційних актів №БК443505/76 від 31.10.2016р., №БК443506/77 від 31.10.2016р., №БК443507/78 від 31.10.2016р., №БК443508/79 від 01.11.2016р., №БК443509/80 від 06.11.2016р. мало місце протікання вантажу, оскільки поглиблення мають діаметральний характер та на хребтовій балці і колісних парах є залишки вантажу, з огляду на що, вагони №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508 не були підготовлені належним чином для перевезення вантажу дрібної фракції, що є підставою для стягнення вартості недостачі вантажу з вантажовідправника - Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

У письмових поясненнях №2022/523 від 12.05.2017р. відповідач 2 зазначив, що протоколом №Ц-57/27 від 05.04.2017р. Ком. т. засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» зі складу Регіональної філії «Донецька залізниця» було вилучено Донецьку дирекцію залізничних перевезень, відтак, на сьогоднішній день станція Мушкетово не входить до складу Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Третя особа у судове засідання 17.05.2017р. не зявилась, через канцелярію суду надала письмові пояснення №170/81 від 18.04.2017р. за змістом яких остання зазначила, що в порядку ст.113 Статуту залізниць України саме на залізницю покладається відповідальність за незбереження (втрату, нестачу) прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди. Крім того, Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зазначило, що на станції відправлення залізницею за залізничними накладними було прийнято вагони для перевезення та проставлено календарний штемпель. Водночас, всупереч вимог ст.22 Правил видачі вантажів, де зазначено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення, однак залізницею було проведено переважування не на 150-тонних вагах, як було зроблено вантажовідправником, а на 200-тонних вагах, з огляду на що, зазначені дії могли спричинити виникнення розбіжностей.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Аналогічні за змістом обовязки в силу норм ст.27 Господарського процесуального кодексу України покладаються на третіх осіб.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що позивач, відповідач 1 та третя особа у судове засідання 17.05.2017р. не зявились, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача 2, господарський суд встановив:

30.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкостіл Груп» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» (покупець, позивач) укладено договір поставки №, згідно з п.1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця залізорудні окатки (товар) виробництва ПрАТ «ПівГЗК», а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах, передбачених договором та специфікаціями до нього.

Детальна інформація про кількість та якість товару міститься в специфікаціях. Специфікації на товар, оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін, складають невід'ємну частину зазначеного договору. За згодою сторін в специфікаціях можуть бути вказані додаткові відомості про товар, а також інші умови виникнення та виконання зобов'язань за договором (п.2.1 договору № від 30.04.2015р.).

24.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» (вантажовласник) укладено договір №/ДФ/20029 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

Пунктом 1.1 договору №/ДФ/20029 від 24.12.2015р. встановлено, що предметом цього договору є надання виконавцем вантажовласнику послуг повязаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

Договір укладено строком до 31 грудня 2016 року (п.7.4 укладеного сторонами правочину).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

27.10.2016р., 02.11.2016р. за залізничними накладними №46698908, №46698866, №46698882, №46912754 Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (відправник) зі станції відправлення ОСОБА_2 залізниці на станцію Мушкетово Донецької залізниці відвантажило в адресу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» (одержувач), зокрема, у вагонах №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508 обкотиші залізорудні. Виходячи зі змісту відомості вагонів накладних №46698908, №46698866, №46698882, №46912754 маса нетто у вагоні №62073473 становить 69400 кг, у вагоні №53118329 69400 кг, у вагоні №59196246 69700 кг, у вагоні №62152145 69600 кг, у вагоні №53105508 69700 кг.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Мушкетово Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту залізниць України була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладних.

Так, з посиланням на складені станціями Лозова Південної залізниці та Ясинувата Донецької залізниці акти загальної форми №14451 від 30.10.2016р., №14450 від 30.10.2016р., №14449 від 30.10.2016р., №14447 від 30.10.2016р., №22731 від 05.11.2016р. було здійснено комісійне переваження вагонів №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508, про що складені комерційні акти №БК443505/76 від 31.10.2016р., №БК443506/77 від 31.10.2016р., №БК443507/78 від 31.10.2016р., №БК443508/79 від 01.11.2016р., №БК443509/80 від 06.11.2016р., відповідно до яких встановлено наступне:

- вагон №62073473: брутто 85150 кг, тара 22450 кг, нетто 62700 кг, що менше документу на 6700 кг;

- вагон №53118329: брутто 88800 кг, тара 21950 кг, нетто 66850 кг, що менше документу на 2550 кг,

- вагон №59196246: брутто 90000 кг, тара 23600 кг, нетто 66400 кг, що менше документу на 3300 кг,

- вагон №62152145: брутто 90900 кг, тара 23650 кг, нетто 67250 кг, що менше документу на 2350 кг,

- вагон №53105508: брутто 89650 кг, тара 22950 кг, нетто 66700 кг, що менше документу на 3000 кг.

У комерційному акті №БК443505/76 від 31.10.2016р. також відображено, що при візуальному огляді виявлено завантаження у вагоні №62073473 нижче бортів на 400 500 мм, горбоподібне з укосами, наявне поглиблення над 5-6 люками ліворуч 1200 х 1000 х 1000 мм, на хребтових балках видно просипання вантажу; над 5-6 люками відсутнє армування, про що складено акт ГУ-106.

У комерційному акті №БК443506/77 від 31.10.2016р. зазначено, що при візуальному огляді виявлено завантаження у вагоні №53118329 нижче бортів на 400 500 мм, горбоподібне з укосами, наявне поглиблення над 4 люком посередині 800 х 800 х 800 мм, на хребтових балках видно сліди просипання вантажу; під 4 люком наявний проміжок 20 х 400 мм, про що складено акт ГУ-106.

У комерційному акті №БК443507/78 від 31.10.2016р. зазначено, що при візуальному огляді виявлено завантаження у вагоні №59196246 нижче бортів на 400 500 мм, горбоподібне з укосами, наявне поглиблення над 2 3 люками посередині 800 х 800 х 800 мм, на хребтових балках видно сліди просипання вантажу; під 2 - 3 люками наявний проміжок 15 х 250 мм, про що складено акт ГУ-106.

У комерційному акті №БК443508/79 від 01.11.2016р. відображено, що при візуальному огляді виявлено завантаження у вагоні №62152145 нижче бортів на 400 500 мм, горбоподібне з укосами, наявне поглиблення над 2 3 люками праворуч 1000 х 800 х 800 мм, на хребтових балках видно сліди просипання вантажу; під 2 - 3 люками відустнє армування, про що складено акт ГУ-106.

У комерційному акті №БК443509/80 від 06.11.2016р. зазначено, що при візуальному огляді виявлено завантаження у вагоні №53105508 нижче бортів на 500 700 мм, нерівномірне, горбоподібне, праворуч над 1 2 люками воронка 1000 х 1000 х 600 мм, нещільне прилягання люків до поперечної балки, проміжок 200 х 20 мм, ущільнений ганчірям, течі вантажу немає; складено акт ГУ 106.

Крім того, у вказаних комерційних актах зазначено, що вагони №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508 прибули на станцію Мушкетово Донецької залізниці у технічному відношенні справні. Переваження вантажу у вагонах здійснювалось на 200 т вагонних тензометричних вагах станції Сортувальна тип ВВ-200-50-2М (держповірка 12.10.2016р.) переважування відбувалось у статиці, при повторному переваженні недостача підтвердилась.

Як було зазначено судом вище, у відзиві №2022/218 від 21.03.2017р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» зазначило, що вагони №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508 були непридатні для перевезення вантажу дрібної фракції (окатишів залізорудних), що є підставою для стягнення вартості недостачі вантажу з вантажовідправника - Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Вказане твердження відповідача 2 до уваги судом не приймається з огляду на наступне:

Статтею 924 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного закону перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

За змістом ст.113 Статуту залізниць України, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Розмір такої шкоди в даному випадку складається із вартості вантажу, який оплачений позивачем, але фактично ним не отриманий.

Відповідно до ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За приписами ч.3 ст.314 Господарського кодексу України за шкоду, при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідач 2 посилається на те, що вагони №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508 не були придатні для перевезення окатишів залізорудних, тобто відправник не підготував належним чином вагон для перевезення вантажу дрібної фракції та не вжив заходів, що виключають втрату вантажу на шляху прямування.

За змістом статті 31 Статуту та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п.5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із «шапкою»). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Відповідно до п.12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

За приписами п.2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України та п.4 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено обов'язок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку та захист навколишнього середовища, а не вагон.

Згідно з ч.3 ст.917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Суд приймає до уваги те, що спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень та встановлені комерційними актами №БК443505/76 від 31.10.2016р., №БК443506/77 від 31.10.2016р., №БК443507/78 від 31.10.2016р., №БК443508/79 від 01.11.2016р., №БК443509/80 від 06.11.2016р. прибуття вантажу з недостачею у технічному відношенні справних вагонах.

Пунктом 3.8 розяснень №04-5/601 від 29.05.2002р. Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» визначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

За змістом п.3.9 вказаного розяснення встановлено, що відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитися від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталася внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Досліджені судом письмові докази свідчать про те, що нестача вантажу виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, про наявність вільних місць у вагонах залізницею зазначено не було, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу, тобто останнім були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Разом з цим, наявність поглиблень у навантаженні (воронок) свідчить про втрату частини вантажу під час перевезення.

Таким чином, судом встановлено, що завантаження спірного вантажу здійснювалось вантажовідправником у технічно справні вагони, які були прийняті залізницею без зауважень, відтак, твердження відповідача 2 щодо непридатності зазначених вище вагонів для перевезення дрібної фракції (спірного вантажу) спростовуються матеріалами справи.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Ухвалою господарського суду від 22.03.2017р. третю особу було зобовязано надати суду, зокрема, належним чином засвідчену копію загальної суми рахунка або іншого документа відправника вантажу (ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»), який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу за залізничними накладними №46698908 від 27.10.2016р., №46698866 від 27.10.2016р., №46698882 від 27.10.2016р., №46912754 від 02.11.2016р.

За змістом довідки №1752/81 від 18.04.2017р. Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»:

- за накладною №46698908 від 27.10.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні з загальною масою нетто 1043450 кг (вагон №62073473 маса нето 69400 кг, вагон №62152145 маса нетто 69600 кг), вартість яких склала 1637,40 грн без ПДВ за 1 тонну;

- за накладною №46698866 від 27.10.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні з загальною масою нетто 628250 кг (вагон №53118329 маса нето 69400 кг), вартість яких склала 1637,40 грн без ПДВ за 1 тонну;

- за накладною №46698882 від 27.10.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні з загальною масою нетто 1809550 кг (вагон №59196246 маса нето 69700 кг), вартість яких склала 1637,40 грн без ПДВ за 1 тонну;

- за накладною №46912754 від 02.11.2016р. було відправлено обкотиші залізорудні з загальною масою нетто 1590950 кг (вагон №53105508 маса нето 69700 кг), вартість яких склала 1635,05 грн без ПДВ за 1 тонну.

В силу норм ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), зокрема, для залізної руди, становить 1%.

За даними комерційних актів №БК443505/76 від 31.10.2016р., №БК443506/77 від 31.10.2016р., №БК443507/78 від 31.10.2016р., №БК443508/79 від 01.11.2016р., №БК443509/80 від 06.11.2016р., недостача у вагоні №62073473 6700 кг, у вагоні №53118329 2550 кг, у вагоні №59196246 3300 кг, у вагоні №62152145 2350 кг, у вагоні №53105508 3000 кг.

Дослідивши розрахунок позовних вимог в частині стягнення збитків за відправкою у вагонах №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508, суд встановив, що вартість недостачі вантажу у вказаних вагонах складає 28134,80 грн, виходячи з наступного розрахунку:

- вагон №62073473: 69400 кг * 1% = 694 кг; 6700 кг 694 кг = 6006 кг; 6006 кг : 1000 = 6,006 т; 6,006 т * 1964,88 грн = 11801,07 грн, де

69400 кг - маса нетто у вагоні №62073473,

6700 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БК443505/76 від 31.10.2016р.,

694 кг - норма природної втрати,

1964,88 грн вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ відповідно до довідки №1752/81 від 18.04.2017р. Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;

- вагон №53118329: 69400 кг * 1% = 694 кг; 2550 кг 694 кг = 1856 кг; 1856 кг : 1000 = 1,856 т; 1,856 т * 1964,88 грн = 3646,82 грн, де

69400 кг - маса нетто у вагоні №53118329,

2550 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БК443506/77 від 31.10.2016р.,

694 кг - норма природної втрати,

1964,88 грн вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ відповідно до довідки №1752/81 від 18.04.2017р. Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;

- вагон №59196246: 69700 кг * 1% = 697 кг; 3300 кг 697 кг = 2603 кг; 2603 кг : 1000 = 2,603 т; 2,603 т * 1964,88 грн = 5114,58 грн, де

69700 кг - маса нетто у вагоні №59196246,

3300 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БК443507/78 від 31.10.2016р.,

697 кг - норма природної втрати,

1964,88 грн вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ відповідно до довідки №1752/81 від 18.04.2017р. Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;

- вагон №62152145: 69600 кг * 1% = 696 кг; 2350 кг 696 кг = 1654 кг; 1654 кг : 1000 = 1,654 т; 1,654 т * 1964,88 грн = 3249,91 грн, де

69600 кг - маса нетто у вагоні №62152145,

2350 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БК443508/79 від 01.11.2016р.,

696 кг - норма природної втрати,

1964,88 грн вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ відповідно до довідки №1752/81 від 18.04.2017р. Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»;

- вагон №53105508: 69700 кг * 1% = 697 кг; 3000 кг 696 кг = 2303 кг; 2303 кг : 1000 = 2,303 т; 2,303 т * 1962,06 грн = 4322,42 грн, де

69700 кг - маса нетто у вагоні №53105508,

3000 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БК443509/80 від 06.11.2016р.,

696 кг - норма природної втрати,

1962,06 грн вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ відповідно до довідки №1752/81 від 18.04.2017р. Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Як свідчать матеріали справи, перевезення за залізничними накладними №46698908 від 27.10.2016р., №46698866 від 27.10.2016р., №46698882 від 27.10.2016р., №46912754 від 02.11.2016р. здійснено на підставі договору №/ДФ/20029 від 24.12.2015р., який було укладено між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод».

Предметом спору є стягнення вартості недостачі вантажу, яка виникла у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні підприємством залізничного транспорту загального користування. Відтак, обовязок щодо сплати позивачу вартості недостачі вантажу виникне у перевізника за результатами розгляду справи, після набуття рішенням законної сили.

Спірне перевезення вантажу відбулось на станціях Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», яке і є фактичним перевізником у спірних правовідносинах.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, за висновками суду, саме Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» є особою, яка відповідальна за незбереження вантажу, який було відправлено за залізничними накладними №46698908 від 27.10.2016р., №46698866 від 27.10.2016р., №46698882 від 27.10.2016р., №46912754 від 02.11.2016р. у вагонах №62073473, №53118329, №59196246, №62152145, №53105508.

Твердження відповідача 2, викладене у письмових поясненнях №2022/523 від 12.05.2017р. до уваги судом не приймається з огляду на те, що спірне перевезення вантажу відповідно до залізничних накладних №46698908, №46698866, №46698882, №46912754 відбулось у жовтні - листопаді 2016 року (дата відправлень 27.10.2016р., 02.11.2016р., дата виявлення недостачі 31.10.2016р., 01.11.2016р., 06.11.2016р.) згідно комерційних актів №БК443505/76 від 31.10.2016р., №БК443506/77 від 31.10.2016р., №БК443507/78 від 31.10.2016р., №БК443508/79 від 01.11.2016р., №БК443509/80 від 06.11.2016р., станція призначення Мушкетово Донецької залізниці), тобто до ухвалення протоколу №Ц-57/27 від 05.04.2017р. про вилучення зі складу Регіональної філії «Донецька залізниця», зокрема, структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень.

З огляду на наведене та з урахуванням змісту комерційних актів, суд дійшов висновку, що саме відповідач 2 своїх зобовязань за договором №/ДФ/20029 від 24.12.2015р. перевезення належним чином не виконав збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи. Одночасно, приймаючи до уваги, що позивач припустився помилки при здійсненні розрахунку збитків, суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 28134,80 грн.

Одночасно, приймаючи до уваги вищенаведене, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до відповідача 1 слід відмовити.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1378 грн підлягає розподілу між позивачем та відповідачем 2 пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Донецьк до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман про стягнення 33650,96 грн, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» вартість недостачі вантажу у розмірі 28134,80 грн, а також судовий збір в сумі 1152,11 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Донецьк до Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк.

У судовому засіданні 17.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 22.05.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця