ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 р. Справа № 909/385/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: Державного підприємства "Кутське лісове господарство", вул. С.Стрільців, 1, смт. Яблунів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78621,

про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 253 764 грн.00 коп

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст - юрисконсульт, (доручення № 02-17/95 від 12.01.2017 року)

від відповідача: ОСОБА_2 - юрисконсульт, (довіреність № 01-3/406 від 26.09.2016 року)

встановив: Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області (далі по справі - позивач) звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Державного підприємства "Кутське лісове господарство" (далі по справі - відповідач) про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 253 764 грн.00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, як особа, на яку відповідно до ст.19 Лісового кодексу України покладено обовязок по охороні та захисту лісових насаджень, не здійснив заходи, спрямовані на збереження лісів від незаконних порубок, чим порушив вимоги ст.86 Лісового кодексу України, а, відтак, є винним в незаконній вирубці дерев та відповідно до ст.107 цього Кодексу зобовязаний відшкодувати шкоду, заподіяну ним лісу у розмірі і порядку, визначеному законодавством України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві (вх.№4545/17 від 21.04.17) та запереченні на відзив (вх.№7705/17 від 15.05.17) та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№7576/17 від 11.05.17). Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не дотримано норм законодавства при проведенні перевірки, зокрема про невідповідність складення акту перервірки, а необхідність винесення відповідного розпорядження чи рішення. Разом з тим, зазначає, що відповідач по справі не є суб"єктом господарювання, а є суб"єктом публічного права. Окрім того, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає те, що збитки, які заявлені позивачем повинні бути відшкодовані фізичною особою, винною у вчиненні злочину, зокрема майстром лісу ОСОБА_3.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з'ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

26 серпня 2016 року Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області здійснено позапланову перевірку ДП "Кутсьук лісове господарство", за результатами якої виявлено незаконну рубку дерев на території Березівськоого лісництва ДП"Кутське лісове господарство", про що складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.Зокрема виявлено незаконну рубку :

- у кварталі 3 виділ 21 - одного сухостійного дерева породи ялиця діаметром пня 32 см.;

- у кварталі 7 виділ 5- 2 сироростучих дерев породи бук діаметром пня 44, 46 см; 8 вітровальних дерев породи, ялиці діаметром пня: 65, 28, 32, 35, 26, 40, 58, 30 см;

- у кварталі 3 виділ 35 - 3 сироростучих та 1 сухостійного дерева породи ялина діаметром пня 72, 67, 49, 36 см; 12 сироростучих дерев породи ялиця діаметром пня 51, 61, 75, 81, 64, 65, 67, 77, 87, 59, 71, 61 см та 1 сироростучого дерева породи бук діаметром 50 см;

- у кварталі 1 виділ 20 - 1 сироростучого дерева породи ялиця діаметром пня 61 см;

- у кварталі 1 виділ 11 - 1 сироростучого дерева породи ялина діаметром пня 41 см; 1 сироростучого дерева породи ялиця діаметром пня 42 см;

- у кварталі 1 виділ 9 - 1 сироростучого дерева породи бук, діаметром пня 27 см;

- у кварталі 2 виділ 32- 1 сироростучого дерева породи ялина діаметром пня 56 см;

- у кварталі 2 виділ 13 - 1 сироростучого дерева породи ялиця діаметром пня 44 см;

- у кварталі 2 виділ 12- 1 сухостійного дерева породи ялиця діаметром пня 55 см;

- у кварталі 2 виділ 10 - 3 вітровальних дерев породи бук діаметром пня - 37, 56, 35 см;

- у кварталі 2 виділ 27 - 2 сироростучих дерев породи ялиця діаметром пня - 50; 50см; 1 сироростучого дерева породи бук діаметром пня 34 см ;

- у кварталі 2 виділ 39 - 1 сироростучого дерева породи ялиця діаметром пня - 75 см;

- у кварталі 3 виділ 4 - 1 сироростучого дерева породи ялиця діаметром пня - 54 см.

На підставі зазначеного акту та постанови КМ України №655 від 23.07.2008 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Івано-Франківській області було проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою дерев на території Березівського лісництва, загальний розмір якої становить 253 764 грн.00 коп.

Листом №04-10/785 від 29.08.2016 року матеріали перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів на території лісового фонду ДП "Кутське лісове господарство" направлено до Прокуратури Івано-Франківської області, якою 05 вересня 2016 року зареєстровано кримінальне провадження за ч.4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Претензією №76/16 від 30.08.16 року позивач звернувся до відповідача про відшкодування ним шкоди в розмірі 253 764 грн., заподіяну останнім внаслідок незаконної рубки.

Однак, відповідач вказані вимоги не виконав, що зумовило позивача звернутись з даним позовом до суду.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, обовязки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2009 року за №181/16034.

Згідно зі ст. 1 Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних контрольних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства субєктами господарюванні забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимо рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляд) (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положенням про Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Держекоінспекції України №136 від 12.12.2011 року передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, а також вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до гі.6.11 Положення про Державну екологічну інспекцію в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136 (надалі Положення), Держекоінспекція в Івано-Франківській області для виконання покладених на неї завдань має право: «розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та предявляти претензії», п.6.17. Положення: «вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Пунктом ґ) ст.20-2 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що до компетенції Держекоінспекції належить: «пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища», також п. й) цього ж Закону передбачено: «вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах».

Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.01.2009 року за №181/16034 (надалі Порядок). Відповідним Порядком затверджені документи, які складаються Держекоінспекією під час проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, до яких належать: направлення на проведення перевірки, повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та припис.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №483 від 02.10.2012 року "Про затвердження уніфікованих форм актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)" затверджено уніфіковані форми актів перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містять перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю).

Отже, законодавством передбачено вичерпний перелік документів, які можуть складатися і Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області. Під час проведення перевірки відповідача, були складені всі необхідні документи, які передбачені законодавством.

Вищенаведене спростовує твердження відповідача про необхідність складання розпорядження за результатами проведення перевірки, а не акта.

Статтею 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено: У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу».

Вказане вище свідчить про дотримання Державною екологічною інспекцією в Івано- Франківській області норм законодавства при проведенні перевірки, виставлення претензії та звернення до господарського суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Щодо твердження відповідача про те, що Державне підприємство «Кутське лісове господарство» є суб"єктом публічного права, а не суб"єктом господарювання, суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Господарського кодексу України: «Учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Статтею З Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 55 вказаного вище кодексу суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є:1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу їїни, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому ном порядку».

Стаття 17 Лісового кодексу України визначає: «У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Оскільки відповідачем здійснюється господарська діяльність по веденню лісового господарства, яка повязана із реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, то відповідно Державне підприємство «Кутське лісове господарство» не є субєктом публічного права, а являється субєктом господарювання, до якого застосовуються норми цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Статтею 63 Лісового кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України, особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст. 69 цього Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причиновий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту вищезазначених положень Лісового кодексу України відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

Відтак, відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства встановленого позивачем при проведенні перевірки дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, суд виходить з того, що відповідно до ст.19 Лісового кодексу України обов'язки зі забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів (пункт 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища").

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При позаплановій перевірці встановлено, що на момент вчинення порушень, майстром лісу був ОСОБА_3. Суду не поданодоказів , що працівник відповідача, допускаючи своєю недбалою поведінкою незаконну вирубку дерев, в спірний період не виконував трудові (службові) обов'язки з поважних причин (відпустка, хвороба тощо).Разом з тим 05 вересня 2016 року по вказаному правопорушенню зареєстровано кримінальне провадження за ч.4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В супереч вимогам ст. 33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не доведено належними доказами відсутність в його діях чи бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами.

З огляду наведеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі понесені позивачем слід відшкодувати останньому за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 202, 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" , ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.ст. 17, 19, 63, 64, 86, 89, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. 2, 3, 55 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Державного підприємства "Кутське лісове господарство" про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 253 764 грн.00 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Кутське лісове господарство" (вул. С.Стрільців, 1, смт. Яблунів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78621, код 20562608) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області (вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 37952307) шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 253 764 грн. 00 коп. (двісті п"ятдесят три тисячі сімсот шістдесят чотири гривні), яку перерахувати наступним чином:

- 71 666 грн. 00 коп. (сімдесят одну тисячу шістсот шістдесят шість гривень) шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища - с. Люча Косівського району: (р/р 0280, отримувач: УК у Косівському р/с. Люча/24062100, , банк отримувач: ГУК в Івано-Франківській області, МФО 836014);

- 182 098 грн. 00 коп. (сто вісімдесят дві тисячі дев"яносто вісім гривень) шкоди, заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища - с.Баня-Березів Косівського району:( р/р 0272, отримувач: УК у Косівському районі/с.Баня-Березів/24062100, код 38026046, банк отримувача; ГУК в Івано-Франківській області , МФО 836014).

Стягнути з Державного підприємства "Кутське лісове господарство" (вул. С.Стрільців, 1, смт. Яблунів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78621, код 20562608) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області (вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 37952307) 3 806 грн.46 коп. (три тисячі вісімсот шість гривень сорок шість копійки) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.05.17

Суддя Фанда О. М.