РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017Справа №910/5952/17

За позовомПриватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом"
доДочірнього підприємства "АТЛ Україна"
простягнення 36600,00 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаМедведчук Д.П. - представник
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство-фірма "АвтоТрансКом" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "АТЛ Україна" 36600,00 грн. заборгованості за договором №020313 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 13.07.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/5952/17, розгляд якої призначено на 11.05.2017.

Представник позивача в судове засідання 11.05.2017 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідачем вимог ухвал суду не виконано, відзив на позов не подано. Про дату та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.03.2013 між Приватним підприємством-фірмою "АвтоТрансКом" (далі - перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Дочірнього підприємства "АТЛ Україна" (далі - експедитор, відповідач) укладено договір №020313 на перевезення вантажу автомобільним транспортом (далі - договір), відповідно до умов якого перевізник зобов'язується прийняти, а експедитор пред'явити до перевезення вантаж клієнта (п.1.1), для виконання перевезення вантажу з оплатою по тарифам перевізника, перевізник виконує роботу для експедитора, відповідно умов визначених даним договором (п.1.2), експедитор надає перевізнику заявку на перевезення вантажу, яка є невід'ємною частиною даного договору (п.2.1), експедитор зокрема зобов'язаний після виконання перевезення оплатити перевізнику вартість перевезення, обумовлену в заявці і всі додаткові витрати (п.2.3), оплата за перевезення вантажів здійснюється експедитором на основі наданих перевізником рахунку-фактури (оригінала), акту виконаних робіт, податкової накладної і оригіналу ТТН протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів (п.4.1), після повного виконання своїх обов'язків по кожному окремому перевезенню сторони підписують акт (п.4.4).

Відповідно до актів наданих послуг №39 від 27.06.2016 на суму 9000,00 грн., №12 від 09.07.2016 на суму 9000,00 грн., №14 від 11.07.2016 на суму 10800,00 грн., №17 від 14.07.2016 на суму 9000,00 грн., №22 від 16.07.2016 на суму 11300,00 грн., №26 від 18.07.2016 на суму 10500,00 грн., а всього на загальну суму 59600,00 підписані представниками сторін та скріплені печатками останніх без зауважень та заперечень.

Як зазначає позивач, відповідач за надані позивачем послуги оплатив частково на суму 23000,00 грн., у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем дорівнює 36600,00 грн.

Відповідно до гарантійного листа відповідача, останній гарантував погашення існуючої заборгованості у розмірі 36600,00 грн. у строк до 31.03.2017.

Отже, оскільки відповідач заборгованість не оплатив, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було замовлено, а позивачем належним чином надано відповідачу послуги з перевезення вантажів на загальну суму 59600,00 грн., що підтверджується відповідним договором та підписаними між сторонами актами наданих послуг. Однак відповідач, в порушення умов, які викладені в договорі, вартість наданих позивачем послуг оплатив лише частково на суму 23000,00 грн., що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 36600,00 грн.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов, які викладені в договорі, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг, станом на момент розгляду справи настав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "АТЛ Україна" (01133, м.Київ, бул. Л.Українки, будинок 34, ідентифікаційний код 32248838) на користь Приватного підприємства-фірми "АвтоТрансКом" (33024, м. Рівне, вул. Вербова, будинок 43, кв. 4, ідентифікаційний код 32881174) 36600 (тридцять шість тисяч шістсот) грн. 00 коп. основного боргу та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2017

Суддя Ю.М. Смирнова