ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Справа № 911/519/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/519/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел»,

м. Вишневе Києво-Святошинського району

до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз»

в особі Києво-Святошинської філії з експлуатації газового

господарства ПАТ «Київоблгаз», м. Боярка

про стягнення 1 997 879,10 грн.

представники сторін:

від позивача: Кириченко М.І., довіреність № 03/77 від 03.01.2017,

Руденко М.Ф., довіреність № 03/77 від 03.01.2017;

від відповідача: Бродецький О.Й., довіреність № Др-5-0317 від 28.03.2017,

Палькевич Н.С., довіреність № 1-167 від 27.12.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел» (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» в особі Києво-Святошинської філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» (надалі - відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача 1997 879,10 грн. шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником газопроводу вмсокого тиску для газопостачання житлового масиву індивідуальних житлових будинків та багатоповерхової забудови в с. Софіївська Борщагівка. 05.08.2013 року між позивачем («замовник») та відповідачем («виконавець») було укладено Договір № 901 на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), згідно якого виконавець зобов`язався приєднувати до об`єкта газопроводи третіх осіб виключно за погодженням із замовником. Разом із тим, в лютому 2014 року позивач виявив самовільне приєднання відповідачем домоволодінь двох фізичних осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_5, а також ЖК «Софіївська Сфера» до власного газопроводу без надання дозволу на таке приєднання в порядку п. 4.1.6 Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України № 904 від 05.08.2013. Позивач стверджує, що вказане порушення зобов`язань з боку відповідача нанесло позивачу шкоду (упущену вигоду) на суму 1 997 879,10 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.02.2017 порушено провадження у справі № 911/519/17 та призначено розгляд справи на 15.03.2017 о 12 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 15.03.2017 відповідно до ст. 77 Господраського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 12.04.2017 о 10 год. 20 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 7733/17 від 12.04.2017) від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити. Заперечення мотивовані тим, що об`єкти замовників ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ЖК «Софіївська Сфера» не були підключені до газопроводу, який належить позивачу; відповідач зазначає, що при здійсненні нарахування упущеної вигоди у сумі 1 997 879,10 грн. позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач фактично використав 2 930 м.куб./год потужності; технічні умови замовнику ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були видані ще до укладення з позивачем Договору № 901 від 05.08.2013.

В судовому засіданні 12.04.2017 в порядку ст. 77 ГПК України судом оголошено перерву до 26.04.2017.

Через канцелярію суду (вх. № 8653/17 від 25.04.2017) позивач надав письмові пояснення до позовної заяви.

В судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та у додаткових письмових поясненнях

В судових засіданнях представники відповідача проти позову заперечували та просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем та відпоідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

15.10.2011 року за № КС6 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Газопостачання житлового масиву індивідуальних житлових будинків та багатоповерхової забудови в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, газопровід високого тиску, замовник - позивач, вартість будівництва за затвердженою проектною документацією (вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію) 2 940 тис. грн.

05.08.2013 року між ТОВ «Техсоюз «Факел», як власником газопроводу високого тиску («замовник»), та ПАТ «Київоблгаз» Києво-Святошинська ФЕГГ («виконавець»), відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» було укладено Типовий договір № 901 на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) (надалі - Договір), відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в експлуатацію складові Єдиної газотранспортної системи які безпосередньо приєднані до газових мереж відповідача, який є газорозподільним підприємством, та використовуються для забезпечення розподілу природного газу, або які призначені для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам, або які призначені для транзитного, міждержавного, межрегіонального транспортування природбного газу.

Згідно до умов Договору позивач зобов`язався своєчасно оформлювати Акти виконаних робіт (наданих послуг) та розраховуватись з відповідачем, забезпечити проведення капітального ремонту об`єкта власними силами або відшкодувати витрати на його проведення відповідачем (п. 4.2 Типового договору). Позивач має право вимагати від відповідача належної експлуатації об`єкта, дотримання вимог нормативних документів, в тому числі щодо ведення необхідної документації (ст. 5.2 Типового договору).

Відповідач зобов`язався проводити якісно роботи та надавати послуги, визначені цим договором, гарантувати безпечні умови експлуатації газового обладнання, надавати позивачу на його прохання необхідну інформацію про хід виконання робіт (п.п. 4.1.1, 4.1.3 Типового договору), при наданні послуг дотримуватись Правил безпеки, правил ведення робіт, державних будівельних норм та правил, інших нормативних документів щодо порядку, строків та якості виконання робіт, порядку їх оформлення документами (п. 4.1.4 Типового договору); приєднувати до об`єкта газопроводи третіх осіб виключно за погодженням із позивачем (п. 4.1.6 Типового договору). Відповідач має право експлуатувати об`єкт, використовуючи його для провадження своєї господарської діяльності з розподілу (транспортування) природного газу та здійснювати технічне обслуговування об`єкта (п. 5.1.1 Типового договору).

Також сторонами підписано Акт розмежування ділянок експлуатації газових мереж, споруд на них та газоспоживаючого обладнання від 05.08.2013 та Додаток № 1, яким погоджено відомості про об`єкт, наданий позивачем в експлуатацію відповідачу.

В період 2011-2017 роки позивачем було укладено з фізичними особами (та ЖБК «Оксамитовий») 60 договорів, згідно яких позивач зобов`язався надати відповідний дозвіл на оформлення технічних умов для проектування та підключення газопроводу, а фізичні особи (та ЖБК «Оксамитовий») зобов`язалася сплатити вартість приєднання до газопроводу позивача в сумі від 20 000,00 грн. до 150 000,00 грн. відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ч.ч. 1 та 2 ст. 319, ч. 1 ст. 320, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин законом передбачено право власника використовувати своє майно для здійснення господарської діяльності та отримання прибутку. Крім того, позивач посилається на те, що залучення коштів наступних замовників передбачено п. 6.5.1 Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 19.04.2012 № 420, і яка діяла на час укладення вищезазначених договорів, у якому зазначено, що у разі необхідності створення додаткової потужності необхідні витрати для виконання в повному обсязі робіт згідно з проектно-кошторисною документацією на зовнішнє газопостачання об'єкта замовника фінансуються за рахунок пропорційної участі наступних замовників (у разі їх наявності), що приєднуються до того самого місця забезпечення потужності, та/або за рахунок коштів, залучених ГП (ГТП) як поворотна фінансова допомога від замовників. Згідно технічних умов від 29.10.2007 №2057-21, позивачем проектування та будівництво газопроводу, який після введення в експлуатацію став його власністю, здійснювалось з урахуванням наступних перспективних навантажень.

Відповідно до п. 1 технічних умов від 06.08.2010 № 667-14 передбачено підключення об`єктів замовника ОСОБА_5 до газопроводу високого тиску (Р<6,0 кгс/см2, ДН 160), що прокладений до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначений газопровід належить ОСОБА_5, що підтверджується актом прийняття внутрішньої і зовнішньої мереж і систем газопостачання від 19.12.2011 та схемою систем газопостачання частини с. Софіївська Борщагівка.

Згідно п. 1 технічних умов від 16.07.2013 № 593-12/3, наданих ОСОБА_7, місцем зебзепечення потужності є існуючий газопровід-перемичка високого тиску (Р<0,6 МПа, Дн 315 мм) з поліетиленової труби, що прокаледний від с. Софіївська Борщагівка до Петропавлівська Борщагівка. Зазначений газопровід належить ПАТ «Київоблгаз», що підтверджується актом приймання закінченого будівництвом об`єкта систем газопостачання за травень 2009 року, а також актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.12.2010.

Технічні умови ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були видані ще до укладення між позивачем та відповідачем Типового договору № 901 від 05.08.2013 на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, яким було зобов`язано погоджувати із власником газопроводу (позивачем) приєднання третіх осіб до газопроводу позивача, тому договори про надання дозволів на оформлення технічних умов за плату не могли булти укладені позивачеми із зазначеними особами.

Відповідно до п. 1 технічних умов від 17.09.2015 № 744-15/3, наданих Гулієву (ЖК Софіївська Сфера»), місцем забезпечення потужності об`єкта ЖК «Софіївська Сфера» є газопровід високого тиску (Р<0,6 МПа, Дн 315 мм), що будується до житлового будинку АДРЕСА_2. Зазначений газопровід належить ОСОБА_10, що підтверджується актом прийняття внутрішньої і зовнішньої мережі систем газопостачання житлового будинку від 21.01.2016.

Як зазначалось вище додатком № 1 до Типового довору № 901 є «Інформація про об`єкт газопостачання, наданий позивачем для експлуатації відповідачем», в зазначеному додатку № 1 відсутні газопроводи, до яких було підключено об`єкти ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ЖК «Софіївська Сфера».

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підключення об`єктів ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ЖК «Софіївська Сфера» до газопроводу, який належить позивачу.

На підтвердження підключення відповідачем до газопроводу, який належить позивачу, об`єктів ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ЖК «Софіївська Сфера» позивачем надано Акт від 19.02.2014 про порушення умов підключення об`єктів газоспоживання АДРЕСА_3, в якому зазначено, що до газопровідної труби високого тиску, яка прокладена з м. Вишневого Києво-Святошинського району Київської області до с. Софіївська Борщагівка, що знаходиться у власності позивача, були приєднані споживачі ЖК «Софіївська Сфера», фізичні особи ОСОБА_7 та ОСОБА_5, без погодження позивача. Акт складений та підписаний лише працівниками позивача. Інших доказів на підтвердження підключення саме до газопроводу позивача об`єктів ЖК «Софіївська Сфера», фізичних осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 позивачем до суду не надано.

В додаткових письмових поясненнях від 25.04.2017 позивач вже зазначив, що відповідач без погодження з позивачем приєднав свій газопровід до газопровіду позивача, а вже до свого газпровіду підключив об`єкти ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ЖК «Софіївська Сфера». Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного позивач не надав.

Згідно п. 6.1 діючого на момент виникнення спірних відносин Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою НКРЕ від 19.04.2012 № 420, приєднання та підключення об'єктів газоспоживання (газопостачання) замовника до Єдиної газотранспортної системи України здійснюються газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством на підставі договору на приєднання до газових мереж, типова форма якого затверджується НКРЕ.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 420 власник газових мереж - юридична або фізична особа або фізична особа-підприємець, якій належать на праві власності або користування мережі газодобувного підприємства, газорозподільні або магістральні мережі та споруди на них; межа балансової належності - точка поділу газових мереж між суміжними власниками газових мереж зовнішнього та внутрішнього газопостачання за ознаками права власності, господарського відання або користування; підключення до газових мереж - надання газотранспортним, або газорозподільним, або газодобувним підприємством послуги замовнику щодо фізичного підключення об'єктів системи газопостачання та/або споживання замовника до газових мереж згідно з установленим порядком; приєднання до газових мереж - надання газотранспортним або газорозподільним підприємством послуги замовнику з виконання організаційних і технічних заходів, спрямованих на створення можливості здійснення транспортування або розподілу необхідного обсягу природного газу до місця приєднання об'єкта замовника з дотриманням показників якості та надійності; зовнішнє газопостачання - газові мережі від місця забезпечення потужності до місця приєднання об'єкта або земельної ділянки замовника; внутрішнє газопостачання - газові мережі від місця приєднання об'єкта або земельної ділянки замовника до його газових приладів (пристроїв) включно або до системи газоспоживання третіх осіб (замовників, споживачів).

При цьому, відповідно до п. 6.5.1 Порядку № 420 приєднання об'єктів газоспоживання (газопостачання), які не відповідають вимогам до стандартного приєднання, здійснюється з урахуванням такого: ГП (ГТП) протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви замовника про приєднання до газових мереж на підставі даних про об'єкт замовника та характеристики місця забезпечення потужності, замовленої до приєднання, надає замовнику технічні умови на зовнішнє та внутрішнє газопостачання об'єкта замовника. Якщо доданих до заяви даних про об'єкт замовника недостатньо для формування зазначених документів, ГП (ГТП) протягом п'яти робочих днів з дня реєстрації заяви замовника направляє замовнику письмовий запит щодо уточнення даних про об'єкт замовника.

Якщо на дату підготовки технічних умов на зовнішнє газопостачання об'єкта замовника є необхідність створення ГП (ГТП) додаткової потужності в місці забезпечення потужності замовника, технічні умови на зовнішнє газопостачання об'єкта замовника видаються з урахуванням розвитку газових мереж для створення резерву потужності у місці забезпечення потужності замовника, і в технічних умовах окремо зазначаються величина загальної потужності та потужності, заявленої замовником. У разі необхідності створення додаткової потужності необхідні витрати для виконання в повному обсязі робіт згідно з проектно-кошторисною документацією на зовнішнє газопостачання об'єкта замовника фінансуються за рахунок пропорційної участі наступних замовників (у разі їх наявності), що приєднуються до того самого місця забезпечення потужності, та/або за рахунок коштів, залучених ГП (ГТП) як поворотна фінансова допомога від замовників. При цьому в технічних умовах на зовнішнє газопостачання наступних замовників місце забезпечення потужності має збігатися з місцем забезпечення потужності первинного замовника, для якого технічними умовами передбачено створення резерву потужності.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено наслідки порушення зобов`язання, зокрема п. 4 передбачено відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Серед іншого, збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки кредитору, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин закон зобов`язує позивача при зверненні до господарського суду довести наявність свого права і факт його порушення або оспорення з боку зобов`язаної особи відповідача. Заявляючи позовну вимогу про стягнення збитків, позивач має в будь-якому випадку доводити належними та допустимими доказами наведений вище повний склад цивільного правопорушення.

Позивач розраховує розмір збитків наступним чином.

Газлпровід, власником якого є позивач, загальною потужністю 29 927,0 м.ку./год. для підключення до газових мереж житлових будинків. В процесі господарської діяльності позивачем з 2011 року по теперішній час фактично підключено 60 житлових будинків, що складає 3 420 м.куб./год. (потужність). Згідно проектої документації залишкова кількість потужності на підключення будинків складає 26 507,0 м. куб./год. (29 927,0 м.куб./год. - 3 420,0 м.куб./год = 26 507,0 м.куб./год). Отриманий дохід від підключення 60-ти будинків по договорах скдадає суму 2 332 000,00 грн. Варість отриманого доходу від підключення за один м.куб./год. потужності: 2 332 000,00 грн. / 3 420 м.куб./год. = 681,87 грн. Відповідач фактично самовільно підключив (приєднав) та використав 2 930 м.куб./год. Упущена вигода складає 2 930 м.куб./год. х 681,87 грн. = 1 997 879,10 грн.

Однак, суд критично ставиться до даного розрахунку, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач фактично використав 2 930 м.ку./год. потужності.

Позивач надає копії договорів на оплату за надання позивачем дозволів фізичним та юридичним особам на оформлення технічних умов для проектування та підключення до газопроводу, в деяких зазначених договорах сума цих договорів розраховується виходячи із сумарного максимального об`єму споживання газовим обладнанням споживача, а розраховуючи розмір шкоди, завданої відповідачем, у вигляді упущеної вигоди, позивач використовує вартість отриманого доходу від підключення за один м.куб./год потужності.

Як унормовано у ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Ціни за надання дозволу позивачем на оформлення технічних умов для проектування та підключення газопроводу не відносяться до регульованих та встановлюються за домовленістю сторін, у тому числі з урахуванням сумарного максимального об'єму споживання відповідним газовим обладнанням.

Позивач не довів належними та допустимими доказами чи є заявлена ним до стягнення упущена вигода (дохід) такою, що дійсно була б ним отримана в разі належного виконання відповідачем своїх обов'язків, чи не носять такі розрахунки теоретичного характеру, які побудовані лише на можливих очікуваннях отримання певного доходу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 28.03.2017 у справі № 911/1285/16 за позовом ТОВ «Техсоюз «Факел» до ПАТ «Київоблгаз» в особі Києво-Святошинської філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» про стягнення 80 000,00 грн. збитків.

Як зазначалось вище відповідальність у вигляді відшкодування збитків (упущеної вигоди) може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення.

Відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення є підставою для звільнення особи від відповідальності у вигляді відшкодування збитків (упущеної вигоди).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено протиправну поведінку відповідача, завдані збитки (упущену вигоду), причинний зв'язок між ними та вину відповідача.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техсоюз «Факел» до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» в особі Києво-Святошинської філії з експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» про стягнення упущеної вигоди в розмірі 1 997 879,10 грн. є необґрунтованими, недоведеними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 17.05.2017

Суддя О.О. Христенко