ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" травня 2017 р. Справа № 911/1035/17

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр», м.Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», с.Софіївська Борщагівка

про стягнення 4131353,90 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Байєр» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (далі відповідач) про стягнення 4131353,90 грн.

Провадження у справі №911/1035/17 порушено відповідно до ухвали суду від 06.04.2017 року та призначено справу до розгляду на 18.04.2017 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.04.2017 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 11.05.2017 року.

В судовому засіданні 11.05.2017 року оголошувалась перерва до 18.05.2017 року.

В судовому засіданні 18.05.2017 року суд розглянув клопотання відповідача з врахуванням наданих позивачем додаткових доказів та пояснень.

Як вбачається з викладених відповідачем у клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи обставин, відповідач зазначає, що предметом спору є стягнення з відповідача - ТОВ «Фрам КО» на користь позивача заборгованості за Договором поставки №РМ-17 у сумі 4131353,90 грн., з яких: 4092778,93 грн. сума боргу за поставлений товар, 34841,92 грн. пеня, а також 3733,05 грн. 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов'язань.

На підтвердження існування заборгованості позивачем надано видаткові накладні, за період з 12.01.2017 року по 30.01.2017 року.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що кількість, асортимент, ціна одиниці Товару, а також вартість кожної поставки зазначається у відповідних накладних, які є невід'ємними частинами Договору.

У відповідності до п.9.1. Договору право власності на товар переходить від позивача до відповідача у момент передачі товару та підписання уповноваженими представниками сторін відповідних накладних.

Згідно з п.9.2. Договору передача товару уповноваженому представнику відповідача здійснюється позивачем на підставі довіреності.

В матеріалах справи наявні довіреності, видані відповідачем на отримання товарно- матеріальних цінностей від позивача, якими уповноважено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на отримання ТМЦ від позивача.

Також сторони в Договорі погодили, що основним документом, який підтверджує факт здійснення господарських операцій (поставки товару) є видаткові накладні, як первинні документи.

Вимоги до оформлення та обов'язкові реквізити видаткових накладних, як первинних документів, визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно зі ст. 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88 (надалі - Положення №88) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4. Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.5. Положення №88 повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно- матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства.

Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Проте, як зазначає відповідач, наявні в матеріалах справи видаткові накладні, як первинні документи, які надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, не містять визначених законом обов'язкових реквізитів, а саме: посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції - приймання товару від позивача, що унеможливлює ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (отриманні товару від позивача), оскільки більшість долучених до позову видаткових накладних містить лише підписи різних невстановлених осіб без зазначення їх прізвища імені, по батькові та посади, що є порушення вимог законодавства та позбавляє можливості встановити таких осіб.

Крім того, відповідач наголошує, що жодна із наявних в матеріалах справи видаткових накладних не містить відтиску мокрої печатки відповідача, що також ставить під сумнів факт отримання товару саме представниками відповідача.

У звязку з чим, з метою встановлення осіб, чиї підписи стоять на видаткових накладних і факту їх належності уповноваженим особам відповідача, відповідач просить призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи заперечував, зазначив, що наявних у нього доказів (які надані в ході розгляду справи) достатньо для встановлення факту замовлення товару відповідачем та його поставки позивачем.

Відповідно до п.3.4. Договору Товар поставляється Покупцю на підставі попередніх письмових заявок Покупця, за умови підтвердження Продавцем наявності заявлених асортименту та кількості Товару.

Згідно з п.4.1. Покупець надає Продавцю заявку на поставку відповідної партії Товару з зазначенням асортименту, кількості Товару та умов оплати за допомогою електронних засобів звязку (на електронну пошту).

11.05.2017 року позивачем надано до матеріалів справи докази, які на думку останнього, підтверджують факт направлення заявки і факт підтвердження заявки на поставку відповідної партії товару на умовах, передбачених Розділом 4 Договору із зазначенням асортименту, кількості, ціни товару.

Позивач зазначив, що відсутня необхідність у призначення у справі судової експертизи, тому її призначення призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи.

У звязку з чим, суд зазначає, що порядок та строки проведення судових експертиз чітко встановлені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, і підлягають дотриманню. В разі, якщо наявні у справі докази (належність підписів на накладних саме уповноваженим представникам відповідача) заперечуються стороною і для спростування відповідних заперечень необхідні спеціальні знання (в разі заперечення підписів чи неможливості встановити кому належать підписи, відповідні обставини можуть бути встановлені виключно почеркознавчою експертизою), призначення судової експертизи необхідне для повного і всебічного вирішення спору, тому відсутні підстави стверджувати про затягування судового розгляду. Крім того, період розгляду справи в суді включається до періоду прострочення і за такий період також може застосовуватись відповідальність, яка компенсує позивачу період затримки стягнення заборгованості.

Крім того, саме недотримання позивачем порядку складення первинних документів, а саме, відсутність посади та прізвища осіб, які підписували накладні в засвідчення факту отримання товару (в графі «Отримав»), призвела до непорозуміння і дала відповідачу підстави для заперечень.

Оглянувши надані позивачем в судовому засіданні 11.05.2017 року докази, судом досліджено та встановлено, що в підтвердження факту замовлення відповідачем товару позивач посилається лише на номери замовлень та виписані ним рахунки-фактури (на які також йдеться посилання в накладних), однак позивачем не надано суду самих замовлень, здійснених відповідачем. Надані позивачем рахунки-фактури є односторонніми документами позивача, тому не свідчать про здійснення відповідачем замовлення. Якщо відповідач здійснював замовлення, то відповідні примірники мали бути у позивача і могли бути надані суду.

Як вбачається з позовних матеріалів, позов заявлено щодо стягнення заборгованості за товар, отриманий відповідачем за видатковими накладними № від 23.01.2017 року на суму 644341,13грн., № від 30.01.2017 року на суму 899457,17 грн., № від 12.01.2017 року на суму 304207,98 грн., № від 12.01.2017 року на суму 163756,87 грн., № від 12.01.2017 року на суму 837927,88 грн., № від 12.01.2017 року на суму 28916,96 грн., № від 12.01.2017 року на суму 21935,00 грн., № від 12.01.2017 року на суму43870,00 грн., № від 12.01.2017 року на суму 8774,00 грн., № від 13.01.2017 року на суму 49734,46 грн.; № від 13.01.2017 року на суму 37266,82 грн., № від 13.01.2017 року на суму 94218,49 грн., № від 17.01.2017 року на суму 96844,33 грн., № від 17.01.2017 року на суму 174967,73 грн., № від 17.01.2017 року на суму 686560,11 грн.

Однак, частина з наведених видаткових накладних містить лише посилання на реквізити довіреностей (у відповідній, призначеній для цього графі), однак в графі підпису «Отримав» не містять інформації кому належить підпис зі сторони відповідача (не зазначено реквізитів особи: посади, прізвища, посилання на довіреність) і що накладну фактично підписано визначеною в довіреності особою.

Посилання позивача на обставини господарських взаємовідносин з відповідачем протягом 2016 року відбувались на підставі іншого договору і не стосуються предмету спору, тому не мають значення і не підлягають дослідженню.

Хоча відтиск мокрої печатки не є обовязковим, однак, за відсутності всіх обовязкових реквізитів (посади, прізвища), відтиск печатки може забезпечити ідентифікацію отримувача товару.

Дійсно, не всі недоліки в оформленні первинних документів впливають на чинність господарських операцій, однак при визначенні факту поставки вирішальне значення має саме відмітка про отримання товару уповноваженою особою, яка засвідчується її підписом з дотриманням вимог законодавства.

Щодо посилань позивача, що накладні підписувались особами на підставі відповідних довіреностей про отримання ТМЦ, які містять зразки їх підписів, суд зазначає, що оскільки відповідач в ході розгляду справи в своїх запереченнях ставить під сумнів факт отримання товару за такими накладними, за відсутності біля підписів в графі «Отримав» реквізитів особи, суд позбавлений можливості достовірно встановити особу, яка підписала накладні.

Оскільки, накладні не містять інших ознак про отримання товару саме відповідачем (печаток, штампів, прізвища та посади особи, що їх підписала), накладні підписані невідомою особою, для встановлення фату отримання товару відповідачем в особі уповноваженого представника, необхідно встановити, що підписи належать особі, зазначеній в довіреності. Крім того, підписи на накладних візуально відрізняються.

За відсутності в графі «Отримав» посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка поставила підпис, суд позбавлений можливості встановити кому належить підпис отримувача на накладних. Для встановлення факту того, що на накладних підпис невідомої особи належить саме уповноваженій за довіреністю особі, необхідні спеціальні знання в галузі почеркознавчої експертизи.

З огляду на обставини спору суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та призначення експертизи підписів на накладних: № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, в яких в графі «Отримувач» відсутні реквізити підписанта.

В накладних № від 23.01.2017 року та № від 30.01.2017 року в графі «Отримав» біля підпису зазначено, що підпис належить ОСОБА_4 і співпадає зі зразком підпису на довіреності, тому відсутні підстави для сумнівів в належності підпису.

Пунктом пятим Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012 року передбачено, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; визначити об'єкти, що підлягають експертному дослідженню; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності; за необхідності визначити вид (підвид) судової експертизи, до компетенції якої відноситься роз'яснення відповідних питань. Якщо визначення такого виду (підвиду) саме по собі потребує спеціальних знань, його слід віднести на розсуд експертної установи (експерта); визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів; здійснити перевірку (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, в тому числі з урахуванням належного відображення ознак об'єктів і зразків, а за невідповідності матеріалів цим критеріям - вжити заходів до усунення недоліків матеріалів шляхом витребування додаткових документів і матеріалів у сторін та інших осіб; у разі потреби забезпечити відібрання зразків, у тому числі за необхідності - з участю спеціаліста; у необхідних випадках розглянути можливість виклику судового експерта для уточнення питань, які ним мають бути роз'яснені, а також для перевірки матеріалів з точки зору їх повноти, достатності та придатності для проведення експертизи; з'ясувати усі інші обставини, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Згідно з Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. №53/5 998 основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи, тощо).

В п.1.2. розділу 1 Інструкції наведений орієнтовний перелік вирішуваних питань при проведенні почеркознавчої експертизи, зокрема, чи виконано рукописний текст (рукописні записи) у документі певною особою; чи виконані рукописні тексти (рукописні записи) у документі (документах) однією особою; чи виконано підпис від імені особи у документі тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою.

Як визначено п. 1.3. розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв'язку з призначенням даної експертизи.

Згідно з п. 1.4. розділу1 Інструкції у разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма N 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Пунктом 1.8. розділу1 Інструкції визначено, що як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява N 61679/00) від 1 червня 2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України з метою розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідним для цього знаннями.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

В звязку з тим, що відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, обставини, які мають значення для правильного вирішення спору ставляться під сумнів відповідачем, для оцінки судом зазначених документів як доказів, виникла необхідність розяснення питань, які потребують спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити почеркознавчу експертизу.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Як визначено в п. 2 Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють, зокрема, державні спеціалізовані установи. До державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1.5. Наказу Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.98 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.98 р. за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно із переліком зон, наведеним у додатку до даної Інструкції.

У звязку з чим, суд дійшов висновку про можливість доручення проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, до зони регіонального обслуговування якого територіально належить діяльність сторін.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» судовий експерт має право ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи, і подавати клопотання про надання додаткових матеріалів; вказувати у висновку експерта на виявлені в ході проведення судової експертизи факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.43, 33, 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 911/1035/17 судову почеркознавчу експертизу підписів представника відповідача на спірних накладних. Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення почеркознавчої експертизи поставити наступні запитання:

2.1. Чи виконано рукописний підпис у видаткових накладних: № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року в графі «Отримав» особою ОСОБА_3 чи іншою особою?

3. Витрати по проведенню експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням на даній стадії судового розгляду покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 114; ідентифікаційний код 39443405).

4. Зобовязати позивача надати суду в десятиденний термін (за відповідним супровідним листом) оригінали спірних накладних: № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 12.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 13.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року, № від 17.01.2017 року та довіреності на ОСОБА_3.

5. Зобовязати відповідача надати суду в десятиденний термін (за відповідним супровідним листом) вільні зразки підписів ОСОБА_3 за можливості в кількості не менше 15 примірників, та забезпечити явку до суду ОСОБА_3 для відібрання у нього експериментальних зразків підписів.

6. Після надання сторонами наведених в п.п. 4, 5 ухвали необхідних для проведення експертизи документів та зразків, долучити їх до матеріалів справи та скерувати матеріали № 911/1035/17 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для проведення експертних досліджень.

7. В разі необхідності в додаткових матеріалах для проведення експертизи, вони будуть надані сторонами за відповідною вимогою експерта безпосередньо до експертної установи або відповідне питання буде вирішено судом за клопотання експерта.

8. Зобовязати сторони за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки, пояснення тощо) безпосередньо до експертної установи та забезпечити належні умови для проведення експертизи. Попередити сторони про майнову відповідальність в порядку ст. 83 ГПК України у вигляді штрафу за ухилення від вчинення дій, обовязок вчинення яких покладено господарським судом на сторони. Попередити учасників провадження у справі про кримінальну відповідальність згідно ст. 382 КК України за невиконання рішень, ухвал суду, що набрали законної сили.

9. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

10. По закінченню експертизи висновки та матеріали справи № 911/1035/17, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, експертній установі подати господарському суду.

Суддя А.Ю. Кошик