ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа № 911/262/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР»

до Приватного підприємства «ПРОФ-БУД»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» та ОСОБА_1 акціонерної компанії «Нафтогаз України»

про зобовязання вчинити дії

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 21.02.2017року);

від відповідача: не зявився;

від 3-ї особи1: ОСОБА_3 (довіреність № 6-77 від 10.01.2017 року);

від 3-ї особи2: ОСОБА_4 (довіреність № 14-70 від 14.04.2017 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» до Приватного підприємства «ПРОФ-БУД» про зобовязання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року порушено провадження у справі № 911/262/17 та призначено до розгляду на 27.02.2017 року.

16.02.2017 року представником позивача подано заяву б/н та б/д про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 акціонерне товариство «Укртрансгаз» у звязку з тим що, відповідно до Договору № 0014 купівлі-продажу природного газу від 03.08.2015 року Приватне підприємство «ПРОФ-БУД» в серпні 2015 року включно зобовязувалось поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» для подальшої реалізації природний газ в обсязі згідно з п.3.6. Договору, згідно якого кількість газу, що підлягає передачі Приватним підприємством «ПРОФ-БУД» Товариству з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» за цим договором перебуває на зберіганні в Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз».

В судове засідання 27.02.2017 року відповідач не зявився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

У відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 27.02.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої осіби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 акціонерне товариство «Укртрансгаз». Розгляд справи відкладався до 13.03.2017 року.

13.03.2017 року від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В судове засідання 13.03.2017 року сторони та третя особа не зявилися, відповідач вимог ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, сторони та третя особа вимог ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року не виконали, сторони про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 27.03.2017 року.

В судове засідання 27.03.2017 року відповідач не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року не виконали, відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

З приводу викладених в ухвалах від 27.02.2017 року та від 13.03.2017 року вимог суду, 27.03.2017 року представником третьої особи подано письмові пояснення по суті спору про неможливість надання витребуваних судом доказів та відомостей, оскільки в спірний період часу формування місячних планових (розрахункових) балансів надходження та розподілу природного газу в Україні, планових розподілів поставок природного газу в розрізі споживачів та постачальників, а також комерційне балансування, загальний облік дисбалансів та повязані з його ліквідацією заходи, здійснювала ОСОБА_1 акціонерна компанія «Нафтогаз України».

У звязку з чим, в судовому засіданні 27.03.2017 року представником третьої особи заявлено усне клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 акціонерну компанію «Нафтогаз України», яка здійснювала облік природного газу в тому числі, який перебував і відпускався зі сховищ ПАТ «Укртрансгаз».

Таким чином, враховуючи що інформація про надходження та розподіл природного газу за серпень 2015 року, в тому числі, який перебував і відпускався зі сховищ ПАТ «Укртрансгаз», надходила до ОСОБА_1 акціонерної компанії «Нафтогаз України», рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки останньої в частині обліку природного газу в серпні 2015 року.

В судовому засіданні 27.03.2017 року у відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 акціонерну компанію «Нафтогаз України». Розгляд справи відкладався до 19.04.2017 року. Також, ухвалою суду від 27.03.2017 року продовжено строк розгляду спору.

В судове засідання 19.04.2017 року відповідач не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року не виконали, учасники провадження вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.03.2017 року не виконали, відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 04.05.2017 року.

04.05.2017 року представником третьої особи2 подано письмові пояснення по суті спору. В судове засідання 04.05.2017 року відповідач не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 26.01.2017 року не виконав, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.02.2017 року та від 27.03.2017 року не виконали, відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 15.05.2017 року.

Також, в судовому засіданні 04.05.2017 року позивачем була подана до суду заява про затвердження Мирової угоди від 27.04.2017 року у справі №911/262/17, яка була відхилена судом.

В судовому засіданні 15.05.2017 року позивач підтримав позовні вимоги, відповідач в судове засідання не зявився.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомленими про судове засідання та те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, пункт 4 частини третьої 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 03.08.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» (позивач) та Приватним підприємством «ПРОФ-БУД» (відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 0014 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору продавець - Приватне підприємство «ПРОФ-БУД» в серпні 2015 року включно зобовязується поставити покупцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» для подальшої реалізації природний газ в обсязі згідно п.3.6 цього договору, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Пункт 2.1.2 Договору передбачає обовязок відповідача передати позивачу ОСОБА_6 приймання-передачі газу та рахунки на його оплату.

Відповідно до п. 4.2 Договору покупець - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» в останній день місяця, в якому здійснюється приймання-передача природного газу, передає продавцю підписаний акт приймання-передачі природного газу. Продавець - Приватне підприємство «ПРОФ-БУД» повинен підписати даний акт приймання-передачі природного газу та повернути покупцю в останній день місяця, в якому здійснюється приймання-передача природного газу.

Згідно з п. 3.6. Договору кількість газу, що підлягає передачі продавцем покупцю за цим договором в ПАТ «Укртрансгаз» в період з серпня 2015 року, складає обсяг 145,123 тис. куб.м.

Позивач зазначає, що на виконання вказаного Договору, 31.08.2015 року відповідачу було направлено супроводжувальний лист за вих. № 51/08/15 та акт приймання-передачі природного газу, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС- ПАРТНЕР» просить підписати та повернути акт приймання-передачі природного газу.

Станом на день подання позовної заяви, акт прийому-передачі природного газу не підписаний, що перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС- ПАРТНЕР» володіти та розпоряджатися своїм майном.

В ході розгляду справи позивачем була подана до суду заява про затвердження Мирової угоди від 27.04.2017 року у справі №911/262/17 та підписана сторонами Мирова угода. У звязку з чим, сторони просили припинити провадження у справі.

Як вбачається з умов Мирової угоди Приватне підприємство «ПРОФ-БУД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» погодили, що ПП «ПРОФ-БУД» є власником природного газу в обємі 145,123 тис. куб.м на підставі Договору купівлі-продажу №33/гп-09 від 03.06.2009 року з ТОВ «Центр», що зберігається в ПАТ «Укртрансгаз», який за Договором купівлі-продажу природного газу № 0014 від 03.08.2015 року в обємі 145,123 тис. куб.м. проданий відповідачем позивачу і відповідач визнає зобовязання підписати акт приймання-передачі природного газу в обємі 145,123 тис. куб.м за Договором купівлі-продажу № 0014 від 03.08.2015 року. В свою чергу, ТОВ «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» зобов'язується сплатити заборгованість ТОВ «Центр» та ТОВ «ПРОФ-БУД» за зберігання природного газу в об'ємі 145,123 тис. куб.м.

Суд відмовив в затвердженні відповідної Мирової угоди, оскільки її умови стосуються прав та обовязків осіб, які не є сторонами у справі і в такій Мировій угоді наведені обставини (щодо виконання Договору купівлі-продажу №33/гп-09 від 03.06.2009 року), які підлягають додатковому дослідженню, однак не стосуються предмета спору у справі №911/262/17.

Згідно з ч. 3 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Таким чином, з огляду на ч. 3 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні підстави для затвердження Мирової угоди та припинення провадження у справі.

В той же час, умови Мирової угоди свідчать про визнання відповідачем зобовязання з підписання акту приймання-передачі природного газу.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що за Договором купівлі-продажу природного газу № 0014 сторони погодили поставку відповідачем позивачу природного газу у серпні 2015 року.

Як вбачається з умов п. 3.6. Договору купівлі-продажу природного газу № 0014, відповідач передає позивач в ПАТ «Укртрансгаз» в період серпня 2015 року природний газ в обсязі 145,123 тис. куб. м.

У відповідності до п. 2.1.2 Договору відповідач передав позивачу ОСОБА_6 приймання-передачі газу в порядку, визначеному п. 4.2 Договору в останній день місяця, в якому здійснюється приймання-передача природного газу, тобто 31.08.2015 року (за супровідним листом від 31.08.2015 року № 51/08/15).

Згідно з п. 4.2 Договору відповідач повинен підписати даний акт приймання-передачі природного газу та повернути покупцю в останній день місяця, в якому здійснюється приймання-передача природного газу.

Як вбачається зі спірного акту приймання-передачі від 31.08.2015 року, у відповідному акті зазначено, що відповідач передав, а позивач прийняв у серпні 2015 року природний газ в обсязі 145, 123 тис. куб.м. на підставі Договору купівлі-продажу природного газу № 0014 від 03.08.2015 року.

Однак, відповідач, як продавець, в порушення п. 4.2. Договору зволікає з підписанням акту приймання-передачі природного газу.

Позивач зазначає, що на виконання вказаного Договору, за супровідним листом від 31.08.2015 року № 51/08/15 надсилав відповідачу акт приймання-передачі природного газу, просив його підписати та повернути акт приймання-передачі природного газу.

Станом на день подання позовної заяви, акт прийому-передачі природного газу не підписаний, що перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС- ПАРТНЕР» володіти та розпоряджатися своїм майном.

ОСОБА_5 акціонерним товариством «Укртрансгаз», залучене до участі у справі в якості третьої осіби, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, надано пояснення, що за даними наявного обліку в сховищах не значиться про договори зберігання природного газу з відповідачем. В той же час, фактично функції оператора Єдиної газотранспортної системи в період серпня 2015 року виконувала НАК «Нафтогаз України», яка і вела облік природного газу.

Залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача НАК «Нафтогаз України» в своїх поясненнях зазначила, що функції оператора Єдиної газотранспортної системи в період серпня 2015 року були покладені на ПАТ «Укртрансгаз», тому відсутня інформація про плановий розподіл природного газу позивача та відповідача.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 15.04.2015 року між ПАТ «Укртрансгаз» та ТОВ «ГК Ресурс-Партнер» укладено Договір№ НОМЕР_1 на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу.

Згідно з п. 4.1. Договору купівлі-продажу природного газу № 0014 від 03.08.2015 року газ вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем після підписання акту приймання-передачі і є підставою для переходу права власності на газ.

Таким чином, для переходу до позивача права власності на придбаний за Договором газ, відповідно і можливості його використання, необхідне підписання акту приймання передачі, що засвідчує факт виконаня умов Договору.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на норму ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Згідно зі ст. 689 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, оскільки умовами Договору визначено, що товар переходить у власність покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі і позивач, як покупець вчинив дії, необхідні для засвідчення відповідного факту, однак відповідач, як продавець, зволікає з засвідченням факту передачі товару в розпорядження покупця шляхом підписання акту приймання-передачі, відповідні дії свідчать про ухилення відповідача від виконання умов Договору.

За таких обставин, позовні вимоги про зобовязання відповідача підписати акт приймання-передачі природного газу за серпень 2015 року є обґрунтованими і правомірними, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Зобовязати Приватне підприємство «ПРОФ-БУД» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул Святошинська, 28, код 35773170) підписати акт приймання-передачі природного газу за серпень 2015 року згідно з Договором купівлі-продажу природного газу № 0014 від 03.08.2015 року.

3. Стягнути з Приватного підприємства «ПРОФ-БУД» (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 28. код 35773170) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК РЕСУРС-ПАРТНЕР» (03190, м. Київ. вул. Черняховського, буд. 16/30. код 36857606) 1600 грн. (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.05.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін