донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.05.2017 справа №905/146/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівАгапов О.Л. Мартюхіна Н.О, Сгара Е.В
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача від третьої особи розглянувши апеляційну скаргу Дьома К.Г. Бабак В.В. (довіреність від 03.06.17 №1259) Алексєєв О.І. (довіреність від 16.01.17 б/н) Світлиць кий Д.А. (договір від 31.01.17 б/н) Партнерства з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л.П.», Мейн стріт, Дуглас, Південний Ланаркшир, Шотландія
на рішення господарського суду Донецької області
від27.03.17р.
у справі №905/146/17(суддя Мальцев М.Ю.)
за позовом до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача про Партнерства з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л.П.», Мейн стріт, Дуглас, Південний Ланаркшир, Шотландія Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», м. Маріуполь, Донецька область ОСОБА_9, м. Запоріжжя зобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Партнерство з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л.П.», Мейн стріт, Дуглас, Південний Ланаркшир, Шотландія звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», м. Маріуполь, Донецька область про зобов'язання вчинити певні дії, зокрема:

- визнати загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» від 26.01.2015р. такими що не відбулися;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» від 26.01.2015р., оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» №5/14 від 26.01.2015р.;

- визнати недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» в редакції від 27.01.2015 року, зареєстрований за №6001231;

- скасувати реєстрацію змін відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» від 27.01.2015 року (запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 5001231);

- скасувати реєстрацію змін відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» від 27.01.2015 року (запис, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 6001231);

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що він є власником 100% частки ТОВ «Метаморфоза», яка була передана в заставу ОСОБА_9 З вимоги заставодержателя він дізнався про те, що відбулись збори товариства, на яких прийняте рішення про зміну складу учасників на підставі договору купівлі-продажу 100% частки. Рішення вважає незаконними, оскільки: 1) договір купівлі-продажу був лише проектом, та незаконно використаний покупцем ОСОБА_7; 2) про час та місце проведення зборів він не був повідомлений та його представник не був присутній на цих зборах. Фактично збори проведені не були; 3) набувач частки не мав права підписувати протокол цих зборів, тому, що набуття статусу учасника пов'язується з державною реєстрацією змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.2017 року у справі № 905/146/17 у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга на рішення суду у якій заявник просить його скасувати через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначає, що під час розгляду справи судом було невірно визначено предмет доказування по справі. Судом досліджувались докази, щодо дійсності договору купівлі - продажу корпоративних прав від 26.01.2015р, який був ніби то укладений між ОСОБА_10 та апелянтом, досліджувалась та надавалась оцінка договору застави №б/н від 03.11.14, укладеного між апелянтом та ОСОБА_9 Це стосується і договору позики №1 від 27.04.2014р., тоді як у позові не вказано жодної позовної вимоги щодо зазначених правочин. У позові апелянт посилався на порушення, які допустив відповідач під час скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза», які відбулись 26.01.2015р, що є підставою для визнання недійсним рішення, прийнятого на цих зборах, оформленого протоколом №5/14 від 26.01.2015р.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» створено 30.05.2000р. та зареєстровано у відділі реєстрації та єдиного реєстру Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради.

Згідно пунктів 1.4., 6.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», затвердженого протоколом загальних зборів учасників №3/14 від 21.10.2014 року та зареєстрованого - 22.10.2014 року за №2001231, учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» є Партнерство з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л.П.», яке володіє 100% статутного капіталу, що складає 1902000грн. (а.с. 11-20).

Згідно пунктів 1.4., 6.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза», затвердженого протоколом загальних зборів учасників №5/14 від 26.01.2015 року та зареєстрованого - 27.01.2015 року за №6001231, учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» є ОСОБА_10, який володіє 100% статутного капіталу, що складає 1902000грн. (а.с. 89-99).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.01.2017 р. засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» є ОСОБА_10 (розмір внеску до статутного фонду - 475500,00грн.), ОСОБА_11 (розмір внеску до статутного фонду - 713250,00грн.), ОСОБА_12 (розмір внеску до статутного фонду - 713250,00грн.) (а.с. 55-60).

Набуття частки ОСОБА_10 у ТОВ «Метаморфоза» відбулося за договором купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015 року (а.с. 101-104).

Після укладання вказаного договору, загальними зборами Товариства від 26.01.2015р. прийняті рішення наступного змісту:

« 1. Ввести до складу учасників ТОВ «Метаморфоза» ОСОБА_10 згідно Договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015 року.

2. Вивести (виключити) зі складу учасників ТОВ «Метаморфоза» Партнерство з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л.П.» за власним бажанням згідно Договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015 року.

3. Перерозподілити статутний капітал ТОВ «Метаморфоза» таким чином: ОСОБА_10- 1902000,00грн. - 100 часток.

4. Перерозподіл статутного капіталу товариства проведено згідно Договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015 року.

5. Звільнити з посади Генерального директора ТОВ «Метаморфоза» ОСОБА_13. Обрати та призначити на посаду Генерального директора ТОВ «Метаморфоза» ОСОБА_10

6. Затвердити та зареєструвати нову редакцію Статуту ТОВ «Метаморфоза»» (а.с.22).

Згідно протоколу №5/14 зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015 року, у засіданні брав участь запрошений ОСОБА_10, яким було підписано протокол одноособово (а.с. 22).

Вважаючи вказане рішення неправомірним через те, що: 1) договір купівлі-продажу частки був лише проектом, який незаконно використаний ОСОБА_7, та сама частка знаходилася в заставі у ОСОБА_9; 2) фактично збори не проводились, керівник позивача не був на них присутній та ухвалені рішення не приймав, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Наявність у позивача частки у статутному капіталі відповідача в розмірі 1902000,00грн. станом на 26.01.2015 року підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2016 року, станом на 26.01.2015 року (а.с. 29-34).

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної у п.2.6. Постанови Пленуму «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 № 4, право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ.

Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається.

Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Як вбачається з матеріалів справи договір купівлі-продажу є дійсним правочином, чинність якого не у встановленому законодавством порядку не оскаржена. Правочин недійсним не визнаний.

З огляду на зазначене при прийнятті рішення господарський суд виходив із дійсності створюваних вказаним договором правових наслідків у вигляді набуття ОСОБА_10 частки у статутному капіталі відповідача у розмірі 100 %.

Внаслідок продажу прав позивачем, саме новому учаснику належало право на вступ до товариства.

В розумінні п.2.1. договору купівлі-продажу поступка корпоративних прав за цим договором є чинною, тобто такою, що відбулася. Обмеженням є лише повний обсяг прав, які набуває новий учасник, та пов'язується з державною реєстрацією змін до статуту товариства.

Саме тому, ухвалене рішення загальних зборів, яке підписане ОСОБА_10, ніяким чином не порушує права позивача (в тому числі в частині зазначення в тексті протоколу про присутність представника - Тіффані Ніколь Браун).

Посилання позивача на те, що частка у статутному капіталі знаходилась у заставі за договором застави №б/н від 03.11.2014 року, не впливає на сутність ухвалених рішень зборами, з огляду на те, що чинність договору застави, як забезпечувального зобов'язання за договором позики №1 від 27.04.2014р. (як-то перерахування коштів з підтверджуючими платіжними документами; реєстрація обтяжень за договором, у разі відсутності якої, воно (обтяження) не впливає на характер спірних правовідносин.

Крім того, суду першої інстанції не був наданий сам договір позики №1 від 27.04.2014р., укладений між Партнерством з обмеженою відповідальністю «Адмін Ейдженсі Л.П.» та ОСОБА_9, за умовами якого позичальнику (позивачу) надається грошова сума в розмірі 2000000 грн., так само, як і не надано доказів виконання договору позики в частині перерахування зазначеної суми позивачу, в підтвердження дійсності цього договору, та наявності боргу.

Відповідно до ч.1 п.п.2.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 із змінами і доповненнями, підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку для подальшого їх перерахування на поточні рахунки. Кількість підприємств (підприємців) та фізичних осіб, з якими здійснюються розрахунки, протягом дня не обмежується.

Постановою правління НБУ від 06.06.2013 N 210, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 липня 2013 р. за N 1109/23641 «Про встановлення граничної суми готівкового розрахунку» встановлено граничну суму готівкового розрахунку між фізичною особою та підприємством (підприємцем) протягом одного дня в розмірі 50 000 (п'ятдесяти тисяч) гривень.

Враховуючи обставини справи, на момент укладання договору позики від 27.10.2014 року №1, норми постанови НБУ від 06.06.2013 №210 розповсюджувались на виниклі правовідносини.

Судова колегія враховує і те, що за змістом договору застави, зазначена позика є інвестицією, відповідно до ст.1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», а тому, відповідно до п.п. "е" п.4 ст.5 Декрету КМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», потребує індивідуального ліцензування.

Отже, посилання позивача в письмових поясненнях від 14.03.2017 року (а.с. 118-121) на те, що передача грошових коштів за договором позики здійснена, відповідно до пункту 2 договору позики, у місті Дніпропетровську уповноваженому представнику позичальника до підписання договору, що підтверджується його розпискою, правомірно не прийняті господарським судом до уваги з огляду на приписи ст. 34 ГПК України.

Крім того, слід зазначити, що сама розписка, на яку посилався позивач, взагалі не була надана суду першої інстанції.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов правомірного висновку, що необґрунтованими є вимоги позивача про визнання загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015р. такими що не відбулися; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» від 26.01.2015р., оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Метаморфоза» №5/14 від 26.01.2015р., з огляду на недоведеність позивачем належними доказами викладених в позові обставин, що зумовлює відмову в їх задоволенні.

Судова колегія погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо визнання недійсним статуту ТОВ «Метаморфоза» в редакції від 27.01.2015 року, зареєстрованого за №6001231; скасування реєстрації змін відомостей про ТОВ «Метаморфоза» від 27.01.2015 року (записи, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 5001231, та за № 6001231), задоволенню не підлягають як похідні вимоги.

Інші докази, які спростовують висновки господарського суду та підтверджують заявлені в ході судового засідання доводи апелянта, в матеріалах справи відсутні та Донецькому апеляційному господарському суду не надані.

З урахуванням вищевказаного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним, керуючись ст. 33, 99, 101-103, 105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 27.03.2017 року у справі № 905/146/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в 20-ти денний строк.

Головуючий суддя О.Л. Агапов

Судді: Н.О. Мартюхіна

Е.В. Сгара