ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Справа № 910/20111/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Картере В.І., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017
у справі№ 910/20111/15 Господарського суду міста Києва
за первісним позовомПублічного акціонерного товариства "Кристалбанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Капітал-Груп" 2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 3. Публічне акціонерне товариство "Терра Банк"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Плюса" 2. ОСОБА_4
простягнення 97673121,00 грн.
та за зустрічним позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс"
доПублічного акціонерного товариства "Кристалбанк"
провизнання правочинів недійсними
за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест"
провизнання права власності
за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом: Гарвасюк В.Ю.

відповідача за первісним позовом: не з'явилися

третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог на предмет

спору на стороні позивача: 1. не з'явилися

2. не з'явилися

3. не з'явилися

третіх особі, які не заявляють

самостійних вимог на предмет

спору на стороні відповідача: 1. не з'явилися

2. ОСОБА_4

позивачів за зустрічним позовом: 1. Круглюк Г.В.

2. не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кристалбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс" про звернення стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № КЛ/13/2-34 від 24.12.2013 в розмірі 97855313,46 грн. на предмет іпотеки за іпотечним договором № І/3/3-34 від 25.12.2013 та договором іпотеки від 15.04.2014 шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк" на виробничі приміщення загальною площею 4182,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, та нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В) загальною площею 2628,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 5 за вартістю, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/20111/15 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс" про визнання недійсним договору про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави ПАТ "Терра Банк", що укладений 22.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" як неплатоспроможним банком та Публічним акціонерним товариством "Перехідний банк "Кристалбанк" як перехідним банком, в частині передачі прав за договором іпотеки № І/3/3-34 від 25.12.2013 та договором іпотеки від 15.04.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Капітал-Груп"; про визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства "Терра Банк", що складений 22.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк", як неплатоспроможним банком, та Публічним акціонерним товариством "Перехідний банк "Кристалбанк", як перехідним банком, в частині передачі прав за кредитним договором № КЛ/13/2-34, що був укладений 24.12.2013 між ПАТ "Терра Банк" та ТОВ "Лігвіс Л".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/20111/15 прийнято для спільного розгляду позов третьої особи з самостійними вимогами - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" про звернення стягнення шляхом визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп" на нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В) загальною площею 2628,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 5, на підставі договору про відступлення права вимоги за Договором наступної іпотеки від 22.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. за реєстровим №1130.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 у справі № 910/20111/15 (суддя Домнічева І.О.) припинено провадження у справі № 910/20111/15 на підставі п. 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у цій справі (колегія суддів у складі: головуючого Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 у справі № 910/20111/15 скасовано; матеріали справи № 910/20111/15 повернуто до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі № 910/20111/15, передати справу на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки всупереч нормам ст.ст. 4-7, 43, 80 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не надано правової оцінки (1) обставинам, пов'язаним із видачею позивачу Свідоцтв № 415, 441 про право власності на об'єкти нерухомого майна, та вчиненням ним дій щодо їх скасування; (2) обставинам, що свідчать про виконання основного зобов'язання, розірвання кредитного договору та розірвання іпотечних договорів, передачу спірного нерухомого майна в наступну іпотеку ПАТ "КБ "Стандарт", що є підтвердженням припинення іпотеки; (3) тому факту, що відповідачі не є іпотекодавцями, а позивач не є іпотекодержателем спірного майна; (4) факту припинення ТОВ "Три Плюса" - боржника за основним зобов'язанням, що є підставою для припинення провадження у цій справі.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач за первісним, позивач-2 за зустрічним позовом та треті особи не скористалися правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акту, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, предметом позову у цій справі є позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № І/3/3-34 від 25.12.2013 та договором іпотеки від 15.04.2014 шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк" на виробничі приміщення загальною площею 4182,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, та нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В) загальною площею 2628,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 5, в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № КЛ/13/2-34 від 24.12.2013 в розмірі 97855313,46 грн.

Припиняючи провадження у справі на підставі п. 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд виходив з того, що 21.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. зареєстровано право власності за Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк" на нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В) загальною площею 2628,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 5, про що позивачу за первісним позовом видано свідоцтво на право власності, зареєстроване в реєстрі за № 415, а 30.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. за Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк" зареєстровано право власності на невиробничі приміщення, поверх І літ. "А", які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1 загальною площею 3886,0 кв.м., про що йому видано свідоцтво на право власності, зареєстроване в реєстрі за № 441.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на момент розгляду справи предмет спору припинив своє існування, оскільки відбулась реєстрація права власності на оспорюваний об'єкт після звернення сторін до суду з даним позовом.

Суд апеляційної інстанції не погодився із вказаним висновком та скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду, виходив з того, що суд не надав оцінки інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованого 28.11.2016, згідно із якою 20.10.2016 право власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна було зареєстроване не за позивачем, а за відповідачем за первісним позовом - ТОВ "Фінансова компанія "Смарт Груп", що спростовує висновок суду про припинення існування спору між зазначеними особами.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується із вищенаведеним висновком апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 09.09.2014 у справі № 3-71гс14, наслідком звернення стягнення на предмет іпотеки має стати задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України.

Як визначено у пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Разом з тим, припиняючи провадження у справі з вищенаведених підстав, суд першої інстанції не встановив та не відобразив у оскаржуваній ухвалі обставини, пов'язані із набуттям і переходом права власності на нерухоме майно, на яке просить звернути стягнення позивач за первісним позовом, правові підстави обтяження його іпотекою, наявність наступних іпотек, пріоритет та розмір забезпечених вимог, а також підстави та обставини, пов'язані із реєстрацією права власності на спірні об'єкти нерухомого майна за Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк".

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, припиняючи провадження, місцевий господарський суд також не надав оцінки Інформаційній довідці, сформованій 28.11.2016, згідно із якою право власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп", яке і є відповідачем за первісним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому суд першої інстанції не з'ясував правовий статус Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп" у спірних правовідносинах та не дослідив обставини набуття відповідачем за первісним позовом прав на спірне нерухоме майно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується із правомірним висновком апеляційного господарського суду про передчасність припинення судом першої інстанції провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору як за первісним позовом, так і за позовом третьої особи із самостійними вимогами.

Крім цього, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, припиняючи провадження у даній справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд взагалі не вирішив питання про наявність підстав для припинення провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс", предметом якого є вимога про визнання недійсними договору про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави від 22.12.2014, та правочину, оформленого актом приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ "Терра Банк" від 22.12.2014 в частині передачі прав за кредитним договором № КЛ/13/2-34 від 24.12.2013.

З огляду на встановлені обставини справи, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі № 910/20111/15 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

В. Картере

Т. Козир