КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа№ 910/23881/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Жук Г.А.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Буркова О.М. довіреність № 21 від 18.01.17

від відповідача: Сидоренко О.Ж. довіреність № 30/57 від 27.02.17

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року

у справі № 910/23881/16 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд"

про стягнення 137 288,74 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 137 288,74 грн., з яких 90 057,88 грн. пені та 46 717,86 грн. штрафу за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно Договору на виконання проектної роботи № 02-4/2503-15 від 19.08.2015 (т.І, а.с. 4-8).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі № 910/23881/16 позов задоволено повністю (т.І, а.с. 217-222).

01 березня 2017 року ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі № 910/23881/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Жук Г.А.

07 березня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Жук Г.А. та призначено до розгляду на 22 березня 2017 року.

22 березня 2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 12 квітня 2017 року.

12 квітня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду задоволено клопотання ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" про продовження строку розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 17 травня 2017 року.

У судовому засіданні 17 травня 2017 року представник ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" у судовому засіданні 17 травня 2017 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

24 жовтня 2014 року між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач, замовник) та ПАТ "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" (далі - відповідач, проектувальник) укладено Договір на виконання проектної роботи № 02-4/2503-15 (далі - договір) (т.І, а.с. 23-29).

Відповідно до п. 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 26.02.2016 р.) проектувальник зобов'язується відповідно до завдання на проектування "Технічне переоснащення ПС 330 кВ Конотоп шляхом заміни автотрансформатора ЗАТ типу АТДЦТН-125000/330/110/10 кВ на сучасний, вул. Соснівська, 2-г, с. Привокзальне, Конотопського району Сумської обл.), яке є додатком № 1 до Договору (далі - завдання на проектування), інших умов договору (щодо обсягів, порядку, строків, якості) та згідно з вимогами чинного законодавства України розробити, оформити проектну документацію, замовити проведення державною експертною організацією державної експертизи проектної документації та здійснювати супровід її проведення для отримання позитивного відгуку державної експертної організації за результатами проведеної експертизи і передати у власність замовнику розроблену проектну документацію разом з експертним звітом, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити проектувальнику проектну роботу на умовах договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору сторонами було узгоджено завдання на проектування та зазначено, що терміни виконання робіт встановлюються відповідно до календарного плану (т.І, а.с. 131-136).

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем робіт за договором, позивач звернувся з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача штраф та пеню.

Відповідно до ч. 1. ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 3.22 Договору він набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє по 11.08.2016 р.

Відповідно до п. 3.1. Договору в редакції додаткової угоди № 3 від 18.04.2016 р. проектувальник виконує роботу протягом 2015-2016 р. етапами, зокрема 1 етап - проект з проведення експертизи - строк виконання 28.04.2016 р.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 03/03-1-1-/4550 від 20.04.2016, в якому просив надати до 22.04.2016 р. проектно-кошторисну документацію стадії "проект" (проекти актів виконаних робіт та актів прийому-передачі виконаних робіт для попереднього розгляду і узгодження), в термін до 26.04.2016 р. передати проектну документацію, в термін до 28.04.2016 надати звітну документацію по виконаних роботах (а.с. 34-35).

Відповідач листом № 3.2./214 від 22.04.2016 р. надав позивачу проектну документацію для перевірки (а.с. 36).

Відповідно до п. 3.10 Договору за умови відсутності претензій до якості виконаної проектної роботи та до документів, що повинні бути надані разом з актом приймання виконаної проектної роботи, замовник протягом п'яти робочих днів з дати надходження від проектувальника цього акту, документів приймає проектну роботу, про що підписує всі примірники акту приймання виконаної проектної роботи.

При наявності у замовника заперечень (претензій), викликаних недоліками виконаної проектної роботи проектна робота замовником не приймається і протягом зазначеного в цьому пункті строку проектувальнику надається/надсилається акт про недоліки (з описом претензій (виявлених недоліків).

За результатами розгляду наданої відповідачем проектної документації, позивачем складено Акти виявлених недоліків до виконаних робіт №№ 1, 2, 3 від 04.05.2016, про що повідомлено відповідача листом № 04/03-1-1-/5188 від 06.05.2016 р., у якому викладено прохання усунути виявлені недоліки протягом 14 календарних днів з моменту отримання цих актів (а.с. 37). На вказаних актах містяться відмітки про отримання 16.05.2016 р. (а.с. 38-41, 42-45, 46-47).

Відповідно до п. 3.11 Договору проектувальник зобов'язується усунути недоліки (в порядку та строки визначені замовником в акті про недоліки, та без будь-якої додаткової оплати з боку замовника), а також зобов'язується протягом трьох робочих днів з дати отримання акту про недоліки підписати цей акт та повернути один його примірник замовнику.

Пунктом 3.12 Договору визначено, що після усунення проектувальником недоліків замовник підписує у визначеному договором порядку акт приймання виконаної проектної роботи.

Після усунення недоліків між позивачем та відповідачем були складені: Акт № 150 від 20.05.2016 р. приймання виконаної проектної роботи по 1 етапу та Акт приймання-передачі проектної документації від 20.05.2016 р. (а.с. 59-61).

Відповідно до п. 3.1. Договору в редакції додаткової угоди № 3 від 18.04.2016 р. строк виконання другого етапу робіт стадія "робоча документація" до 30.06.2016.

Згідно з п. 3.7 Договору проектувальник зобов'язаний разом з актами приймання-передачі виконаних проектних робіт за відповідні виконані роботи, що визначені в п. 2.2 договору, які складаються ним відповідно до вимог щодо складання первинних документів надати замовнику проектну документацію відповідної стадії, у визначеній кількості примірників, в тому числі її електронну версію, яка повинна бути повністю автентичною друкованій версії, оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України та завданням на проектування.

Відповідач листом № 3.2./184 від 07.04.2016 р. надіслав позивачу на погодження проектну документацію стадії "робоча документація" лише в електронному вигляді (а.с. 101).

Позивач за результатами розгляду наданої проектної документації відповідача, листом № 2100/06-34 від 26.05.2016 р. надав свої зауваження.

Пунктом 3.14 Договору визначено, що проектна робота є прийнятою замовником з дати підписання ним акту приймання виконаної проектної роботи.

В подальшому після листування та усунення недоліків між позивачем та відповідачем були складені: Акт № 159 від 11.08.2016 р. приймання виконаної проектної роботи по 2 етапу та Акт приймання-передачі проектної документації від 11.08.2016 р. (а.с. 75-77).

Відповідно до ч. 1 статті 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що зміни до завдання на проектування сторонами вносились лише Додатковою угодою № 2 від 26.02.2016 р. (а.с. 139).

А тому є безпідставними посилання відповідача на неврахування судом першої інстанції суті листування між сторонами, зокрема щодо надання нових вихідних даний листом від 27.05.2016 р. № 04/04-2-1-1/6111, які позивач просив врахувати при розробці проектної документації. Безпідставними є також посилання відповідача на те, що нові данні суттєво відрізняються від попередніх, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів окрім копій листів сторін (від 10.06.2016 р. № 3.2/311) судам надано не було.

Відповідно до положень п. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. (ч.ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України).

У разі виникнення у Замовника необхідності в конкретизації (коригуванні) Завдання на проектування (без збільшення ціни Договору), Замовник повідомляє про це Проектувальника. Проектувальник зобов'язаний протягом трьох робочих днів узгодити всі питання із Замовником, пов'язані з такими коригуваннями Завдання на проектування, зокрема строки виконання (п. 3.3. Договору).

Поряд з цим, нових строків виконання завдань за Договором, сторонами узгоджено не було, отже зобов'язання за вказаним договором підлягали виконанню у встановлені ним строки (1 етап - 28.04.2016 р.; 2 етап 30.06.2016 р.), а посилання відповідача на неврахування судом першої інстанції суті переписки сторін (зокрема листа відповідача від 10.06.2016 р. № 3.2/311, яким він просив продовжити строк дії договору) та того, що прострочення виконання зобов'язання сталось з вини кредитора є недоведеним.

Отже, обставинами справи підтверджено і відповідачем не спростовано того факту, що останнім належного виконання зобов'язання позивачу запропоновано не було і за умовами договору моментом прийняття робіт є саме дата підписання акту приймання виконаної роботи, а тому посилання відповідача на прострочення позивача, що сталось в наслідок несвоєчасного надсилання актів недоліків не є безпідставним.

Крім того, умови укладеного між сторонами договору не передбачають відстрочення строків виконання робіт.

Пункт 1 статті 612 ЦК України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки зобов'язання щодо виконання обох етапів робіт не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання зобов'язань проектувальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14% від вказаної ціни.

Згідно з п. 2.2. Договору в редакції додаткової угоди № 3 від 18.04.2016 (а.с. 30-31) ціна за договором за договором становить 520 007,33 грн., з яких: вартість проектних робіт стадія "проект" з проведенням експертизи становить 186 308,33 грн.; вартість проектних робіт стадія "робоча документація" становить 333 699,00 грн.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Враховуючи положення вказаної статті, якою передбачено можливість встановлення розміру штрафних санкцій у відповідному Договорі, передбачення сторонами у п. 4.2.1 Договору іншого розміру пені та штрафу не суперечить вищевказаним нормам ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, пені та штрафу не суперечить статті 61 Конституції України. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 № 06/5026/1052/2011.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені та штрафу, з урахуванням періоду нарахування зазначених санкцій колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 90 057,88 грн. пені та 46 717,86 грн. штрафу, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до абз. 6 п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України", не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Враховуючи вказані роз'яснення та те, що застосування судом першої інстанції положень Цивільного кодексу України що регулюють будівельний підряд замість положень що регулюють підряд на виконання проектних та пошукових робіт, не призвело до прийняття невірного судового рішення і суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог у даній справі, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав скасовувати або змінювати оскаржуване рішення суду не вбачається, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проектно-технологічний інститут "Київоргбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року у справі №910/23881/16 залишити без змін.

3. Справу №910/23881/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Жук