ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р.Справа № 922/766/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агрокомплект", смт.Золочів Харківської області
про стягнення 370274,32грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 07.03.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 08.12.2016

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агрокомплект" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 370274,32грн., з яких: 169177,02грн. основного боргу, 11984,50грн. пені, 169177,02грн. штрафу, 4584,70грн. інфляційних нарахувань, 15351,08грн. - 36% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки засобів рослин №01/09 від 01.09.2016 в частині оплати отриманого товару.

В призначеному судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві та його представник у судовому засіданні проти позову в частині вимог про стягнення пені заперечили, посилаючись на те, що облікова ставка НБУ не є постійною величиною, а в пункті 6.2 договору поставки засобів захисту рослин №01/09 від 01.09.2016 не вказано на яку дату або за який період береться облікова ставка Національного банку України для розрахунку пені.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01 вересня 2016 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки засобів рослин №01/09 (далі за текстом - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність у зумовлено даним Договором строки засоби захисту рослин (товар), а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та своєчасно оплатити його.

Згідно пункту 1.2 Договору асортимент, ціна за одиницю товару, кількість, загальна вартість товару - зазначаються у видаткових накладних, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Загальна ціна Договору складається з суми вартості товару, що поставляється згідно всіх видаткових накладних до Договору, протягом терміну його дії. Орієнтовна сума Договору становить 170 000,00 грн. (пункти 2.1, 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.4 Договору повна оплата поставленого товару повинна бути здійснена покупцем не пізніше 31.10.2016.

Пунктами 4.2, 4.4 Договору визначено, що доказом факту поставки товару є оформлені належним чином документи - видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, довіреність. Датою поставки товару вважається дата передання товару покупцю, яка зазначена у видатковій накладній, підписаній уповноваженими представниками обох сторін.

За умовами пункту 4.5 Договору поставка товару у повному обсязі здійснюється в строк до 31.10.2016.

Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками обох сторін і діє до 31.12.2016. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, неналежне виконання, яке мало місце під час дії Договору (пункт 10.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на суму 169177,02грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковою накладною №РН-0000031 від 08.09.2016, товарно-транспортною накладною №РН-0000031 від 08.09.2016, а також довіреністю №19 від 08.09.2016 на отримання товару, виданою відповідачем своїй уповноваженій особі.

Відповідач у строк, встановлений пунктом 3.4 Договору (31.10.2016), оплату за отриманий товар не здійснив.

06 лютого 2017 року позивач направив відповідачу претензію №вих03/02 від 03.02.2017 про сплату заборгованості, яка залишена відповідачем без реагування.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 169177,02грн. основного боргу, 11984,50грн. пені, 169177,02грн. штрафу, 4584,70грн. інфляційних нарахувань, 15351,08грн. - 36% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи підтверджують факт невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо оплати отриманого за Договором товару на загальну суму 169177,02грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів здійснення оплати за поставлений згідно Договору товар, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення 169177,02грн. основного боргу є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.5 Договору сторони передбачили, що в разі невиконання покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36% річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

На підставі вищевказаних норм законодавства та положень Договору позивач просить стягнути з відповідача 4584,70грн. інфляційних нарахувань за період листопад 2016 року - січень 2017 року, а також 15351,08грн. 36% річних, нарахованих за період з 01.11.2016 по 31.01.2017 включно.

Перевіривши розрахунки вказаних сум, суд вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та 36% річних підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором та законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 6.2 Договору при порушенні термінів оплати по цьому Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми боргу за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 11984,50грн., яка нарахована за період з 01.11.2016 по 31.01.2017 включно.

Розрахунок пені перевірений судом та визнаний обґрунтованим.

Відповідач проти стягнення пені заперечив, вважаючи, що в пункті 6.2 Договору сторони не визначили на яку дату або за який період береться облікова ставка Національного банку України.

Суд відхиляє дані заперечення відповідача, оскільки згідно пункту 6.1 Договору у разі невиконання своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Так, статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем здійснено розрахунок з урахуванням цих положень законодавства та обґрунтовано застосовано облікову ставку НБУ в розмірі 14%.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення пені.

Пунктом 6.2 Договору також передбачено, що при порушенні термінів оплати більш 10-ти (десяти) календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 100% від суми поставленого товару.

Оскільки відповідач до даного часу не погасив основний борг, позивач нарахував йому штраф у розмірі 100% від суми поставленого товару, тобто в розмірі 169177,02грн.

Суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем даного штрафу, оскільки відповідач більш ніж на 10 календарних днів порушив строк оплати, встановлений пунктом 3.4 Договору (31.10.2016).

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення штрафу також підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Агрокомплект" (62203, Харківська область, Золочівський район, смт.Золочів, вул.Піонерська, буд.40, код 30773479) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост" (61014, АДРЕСА_1, код 35588088) 169177,02грн. основного боргу, 11984,50грн. пені, 169177,02грн. штрафу, 4584,70грн. інфляційних нарахувань, 15351,08грн. 36% річних, 5554,11грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 16.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_3