РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017Справа №910/4990/17

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доТовариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фальком Плюс»
простягнення 7 508,37 гр.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Кирищук В.П.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фальком Плюс» (надалі - ТОВ Фірма «Фальком Плюс») про стягнення 7 508,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про постачання електричної енергії №705 від 05.11.2001 р. позивач поставив електричну енергію, а відповідач грошові зобов'язання по оплаті поставленої енергії належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3 514,46 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 211,16 грн. та інфляційних у розмірі 1 525,28 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, а також заборгованість за перевищення договірних величин споживання у розмірі 2 257,48 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.04.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 17.05.2017 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

В судове засідання представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 02183, м. Київ, бульв. Перова, 50-А, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2001 р. між Акціонерною енергопостачальною організацією «Київенерго», правонаступником якого є ПАТ «Київенерго» (енергопостачальна організація) та ТОВ Фірма «Фальком Плюс» (споживач) укладено договір на користування електричною енергією №3530705, який додатковою угодою від 30.04.2012 р. було викладено в новій редакції (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 2.2 Договору постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, забезпечити отримання споживачем електричної енергії у точці продажу на рівні дозволеної потужності відповідно до додатка "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу".

Споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків за електроенергію" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п. 2.3.3 договору).

Відповідно до п. 1 Порядку розрахунків (що є додатком 2 до договору) розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 11 числа попереднього місяця до також числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважаються прирівняними.

Відповідно до п. 2.1 порядку розрахунків попередня оплата здійснюється до 15 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам".

Відповідно до додатку до договору відповідач має об'єкт споживання електроенергії, що знаходяться за адресою: м. Київ, бул. Перова, 50-А.

Договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач вказує, що за період з лютого 2015 року по березень 2017 року у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.03.2017 р. становить 3 514,46 грн., що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції, підписаними сторонами.

Спір виник у справі у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором по сплаті спожитої електричної енергії.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту теплову енергію у розмірі 3 514,46 грн. за спірний період.

Крім того, згідно з абз. 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Як вбачається із матеріалів справи, в грудні 2014, січні та лютому 2015 року було зафіксовано перевищення договірних величин споживання електроенергії на загальну суму 18 901,54 грн., з яких відповідачем відшкодовано 16 644,06 грн.

За таких обставин суд відзначає, що заборгованість ТОВ Фірма «Фальком Плюс» перед ПАТ «Київенерго» у розмірі 5 771,94 грн. (3 514,46 грн. + 2 257,48 грн. перевищення договірних величин споживання електроенергії) підтверджується матеріалами справи, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 211,16 грн. та інфляційних у розмірі 1 525,28 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з березня 2015 року по лютий 2017 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з ТОВ Фірма «Фальком Плюс» 3% річних у розмірі 211,16 грн. та інфляційних у розмірі 1 525,28 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ Фірма «Фальком Плюс» на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості у розмірі 5 771,94 грн., 3% річних у розмірі 211,16 грн. та інфляційні у розмірі 1 525,28 грн.

Судові витрати розподіляються у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фальком Плюс» (02183, м. Київ, бульв. Перова, 50-А; ідентифікаційний код 30002190) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) заборгованість у розмірі 5 771 (п'ять тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 94 коп., 3% річних у розмірі 211 (двісті одинадцять) грн. 16 коп., інфляційні у розмірі 1 525 (одна тисяча п'ятсот двадцять п'ять) грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.05.2017 р.

Суддя В.П. Босий