ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 справа № 908/104/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 10/17-2224 від 24.04.2017р. ОСОБА_5, довіреність №63/19/01-212 від 22.05.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від28.02.2017р. (повний текст підписано 06.03.2017р.)
у справі№ 908/104/17 (суддя Топчій О.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «МетаБанк», м.Запоріжжя
доВідділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі, м.Запоріжжя
простягнення 830000,00грн.

У судовому засіданні 16.05.2017р. оголошено перерву до 23.05.2017р. о 12:20год.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», м.Запоріжжя, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом, до відповідача, Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі, м.Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 830000,00грн., що виникла у звязку з неналежним виконанням зобовязань за договором №80/10 від 29.04.2010р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.02.2017р. (повний текст підписано 06.03.2017р.) у справі №908/104/17 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем обґрунтований та документально підтверджений розмір збитків, понесених ним внаслідок не доставлення відповідачем відправлення до пункту призначення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відділ урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні господарського суду Запорізької області, не відповідають обставинам справи.

Так, скаржник зазначає, що позивачем не доведено наявність складу господарського правопорушення в діях відповідача. З посиланням на відкриття Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області кримінального провадження за фактом розбійного нападу на військовослужбовців Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, що мав місце 16.11.2016р., та відкриття Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України кримінального провадження за фактом таємного викрадення грошових коштів та банківського металу, апелянт зазначає про не встановлення кола винних осіб у вказаному кримінальному правопорушенні. Крім того, скаржник наголошує на тому, що позивачем документально не підтверджено вміст відправлення, переданого відповідачу для доставки, на оцінену суму та не надано доказів нестачі банку грошових коштів на вказану суму.

Разом з іншим, відповідач стверджує, що фельдєгерським звязком, як звязком спеціального призначення, що входить до системи поштового звязку України, забороняється пересилати валюту, та наголошує, що перевезення валютних цінностей між банком і його територіально відокремленими підрозділами здійснюється власними силами банку або підрозділами інкасації інших банківських установ.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Ломовцева Н.В.) у справі №908/104/17 було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 16.05.2017р.

На поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які судовою колегією розглянуті та долучені до матеріалів справи.

У звязку з перебуванням у відпустці на дату слухання справи судді - члена колегії Ломовцевої Н.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Марченко О.А.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 16.05.2017р. представник Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність оголошення перерви в судовому засіданні до 23.05.2017р.

Від позивача на поштову адресу суду надійшли пояснення по справі, які прийняті судовою колегією до уваги та долучені до матеріалів справи.

З причини перебуванням у відпустці судді - члена колегії Колядко Т.М. на дату слухання справи, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.

У судовому засіданні 23.05.2017р. представники сторін підтримали позиції, викладені в попередньому судовому засіданні.

Колегія суддів відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заперечення на неї, пояснення, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

29.04.2010р. між Відділом урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі (далі - виконавець) та Публічним акціонерним товариством МетаБанк (далі - замовник) було укладено договір №80/10 (далі - договір).

За умовами статті 1 договору, виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем.

Термін доставки відправлень по території України від замовника до одержувача встановлюється в 2 доби (не враховуючи день приймання відправлення виконавцем, а також вихідні та святкові дні) (п.2.4 договору).

Згідно з п.3.1 договору, упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього.

На відправлення, які передаються виконавцю, замовник виписує три примірника реєстру (Додаток 1) встановленої форми. Перший та другий примірники реєстру подаються разом з відправленнями виконавцю, а третій з підписом і печаткою виконавця, залишається у замовника. При оформлені реєстру замовник повинен обовязково вказувати номер цього договору (п.3.2).

Відповідно до п.5.1.2, виконавець зобов'язаний доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений пунктом 2.4 цього договору.

Пунктом 5.1.3 передбачено, що виконавець зобов'язаний під час доставки відправлень замовника забезпечити їх збереження, конфіденційність та відсутність доступу до них з боку сторонніх осіб.

Відповідальність сторін узгоджена в статті 7 договору. Так, сторони несуть взаємну відповідальність за правильне та своєчасне виконання своїх зобов'язань, вказаних у цьому договорі.

Згідно з п.7.1.1 виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності за умови оформленого відповідно до чинного законодавства документального підтвердження (касового ордеру, доручення на видачу цінностей та інше) вмісту вкладеного та суми нестачі та за рішенням суду.

За приписами п.7.1.2 договору, відповідальність виконавця перед замовником за збереження відправлень починається з моменту прийому їх у встановленому порядку (п.3.2) від замовника і закінчується в момент передачі відправлень у встановленому порядку за призначенням.

Пунктом 7.1.3 договору передбачено, що виконавець відповідає за кількість місць вказаних в реєстрі, а також за цілісність упаковки, печаток і пломб замовника. При отримані відправлення, у разі пошкодження цілісності упаковки, печатки або пломби, уповноваженими співробітниками замовника у присутності співробітника виконавця складається акт про виявлення пошкоджень у 3 примірниках. Відшкодування шкоди здійснюється відповідно до п.7.1.1 даного договору за рішенням суду.

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2016р. з дирекції Акціонерного товариства МетаБанк у м.Києві регіональне відділення було передано, а Головним управлінням урядового фельд'єгерського зв'язку було прийнято цінне відправлення. Відповідно до прибутково-видаткового касового ордеру №ДИР_3959 від 15.11.2016р., опису цінностей у національній валюті, що перевозяться, №1 від 15.11.2016р. та акту про формування інкасаторської сумки від 15.11.2016р. у вкладенні знаходились грошові кошти у розмірі 830000,00грн. Зазначене відправлення направлялося з операційної каси дирекції Акціонерного товариства МетаБанк у м.Києві регіональне відділення для підкріплення операційної каси ОПЕРУ Акціонерного товариства МетаБанк у м.Запоріжжі.

Відповідно до погодженого договором між виконавцем та замовником порядку, на цінне відправлення був складений та підписаний експедитором-приймальником Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України - ОСОБА_6 реєстр №1 від 15.11.2016р.

За твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, станом на 10.01.2017р. цінне відправлення вартістю 830000,00грн. до відділення Акціонерного товариства МетаБанк у м.Запоріжжі не доставлено.

Листом №52-03/5250 від 18.11.2016р. замовник звернувся до виконавця з повідомленням про неотримання цінного відправлення в розмірі 830000,00грн. у встановлений строк та запитом інформації щодо місцезнаходження цінного відправлення.

18.11.2016р. листом №63/19/01-449 Відділ урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в м.Запоріжжі повідомив замовника про збройний напад на фельд'єгерський маршрут, яким доставлялося відправлення, передане по реєстру №1 від 15.11.2016р., та втрату зазначеного цінного відправлення.

Як вбачається з пояснень відповідача, Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадження №0000292, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2016р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 Кримінального кодексу України (за фактом розбійного нападу на військовослужбовців Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, що мав місце 16.11.2016р.).

Крім того, Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України відкрито кримінальне провадження №0000298, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185 та ч.2 ст.418 Кримінального кодексу України за фактом таємного викрадення грошових коштів на загальну суму 29714387,24грн. та банківського металу (золото 959 XAU) загальною вагою 1295 грамів.

22.11.2016р. Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» з посиланням на ст.7 договору звернулося до виконавця з вимогою перерахувати суму відшкодування вартості цінного відправлення в строк до 25.11.2016р.

У відповіді №63/19/01-461 від 28.11.2016р. відповідач запропонувавши у разі встановлення правоохоронними органами винних осіб у кримінальному правопорушенні у відповідності до ст.128 Кримінального процесуального кодексу України подати цивільний позов на заявлену суму.

Крім того, на адресу виконавця було направлено претензію №1 від 30.12.2016р. з вимогою оплати заборгованість в розмірі 830000,00грн. в строк до 20.01.2017р., яка залишена відповідачем без задоволення.

У звязку з неотриманням цінного відправлення та відмовою Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі відшкодувати вартість цінного відправлення, Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» звернулося з відповідним позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтею ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст.224 Господарського кодексу України (далі ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; розміру збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 ЦК України).

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності порушення відповідача, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідкового зв'язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому, такий зв'язок між порушенням та збитками має бути прямим та безпосереднім.

Укладений між сторонами договір №80/10 від 29.04.2010р. за правовою природою є договором про надання послуг поштового зв'язку.

Статтею 2 Закону України «Про поштовий зв'язок» визначено, що відносини у сфері надання послуг поштового зв'язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Діяльність у сфері надання послуг поштового зв'язку спеціального призначення (фельд'єгерського і спеціального зв'язку) провадиться відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про поштовий зв'язок» поштовий зв'язок спеціального призначення - складова частина поштового зв'язку України, призначена для надання послуг поштового зв'язку окремим категоріям користувачів.

Таким чином, фельд'єгерський зв'язок входить до системи поштового зв'язку України і регулюється нормами Закону України «Про поштовий зв'язок», а діяльність у сфері фельд'єгерського зв'язку провадиться відповідно до законодавства України.

За змістом ст.13 Закону України «Про поштовий зв'язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв'язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до п.30 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 у внутрішніх поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені для пересилання.

Згідно п.32 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 у внутрішніх поштових відправленнях забороняється пересилати, зокрема, національну валюту (крім нумізматичних монет та їх колекцій), іноземну валюту.

Пунктом 57 зазначених Правил надання послуг поштового зв'язку передбачено, що сума оголошеної цінності внутрішнього поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення та можливих витрат на відновлення документів, що пересилалися, у разі їх втрати.

Отже, враховуючи п.3.4 договору, за умовами якого не підлягають пересилці предмети і речовини, заборонені для пересилки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, та приймаючи до уваги вищенаведені норми, фельд'єгерським зв'язком, як зв'язком спеціального призначення, що входить до системи поштового зв'язку України, забороняється пересилати національну валюту, а сума оголошеної цінності поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення.

Відповідно до п.3.1 договору, упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього.

Згідно з п.5.3.3 договору, виконавець має право в присутності представника замовника і представника компетентних органів провести перевірку вкладеного відправлення у випадках, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, з зазначених пунктів договору вбачається, що позивачем надавались цінні посилки запакованими і відповідач лише у окремих випадках міг перевіряти вміст відправлень.

Разом з тим, позивачем всупереч приписам ст.32, 34 ГПК України доказів того, що кошти, видані за прибутково-видатковим касовим ордером №ДИР_3959 від 15.11.2016р., були вкладені у зазначену цінну посилку, призначену для пересилання фельд'єгерським зв'язком, а також доказів здійснення перевірки вмісту відправлення виконавцем послуг не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій.

У той же час, порядок вивезення (інкасації) валютних цінностей із філій банків передбачено Інструкцією з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні (далі - Інструкція), затвердженою постановою Правління Національного банку України від 14.02.2007р. №45 (в редакції, що діяла на час передачі позивачем відправлень службовій особі фельд'єгерського зв'язку).

Вказаною Інструкцією передбачений спеціальний порядок вивезення готівки, який визначає відповідні заходи щодо збереження вмісту мішків із готівкою та іншими цінностями та передбачає складання відповідних документів на різних етапах здійснення переміщення цінностей.

Відповідно до п.3 глави 1 розділу ІІІ Інструкції, перевезення валютних цінностей між банком і його територіально відокремленими підрозділами (філіями, відділеннями) та до пунктів обміну валют, банкоматів і у зворотному напрямку здійснюється з урахуванням вимог додатка 2 до цієї Інструкції власними силами банку або підрозділами інкасації інших банківських установ згідно з вимогами Положення з використанням визначених відповідно до цього порядку окремих документів, серед яких прибутково-видатковий касовий ордер, опис цінностей, доручення на перевезення валютних цінностей, супровідна відомість до сумки з готівкою (додаток 7), супровідний касовий ордер до сумки з валютними цінностями (додаток 8). Допускається додаткове використання інших документів, розроблених банком для виконання визначених у Положенні про підрозділ завдань щодо внутрішньобанківських перевезень цінностей.

Відповідно до Інструкції: власні сили банку - бригада інкасації підрозділу інкасації банку або уповноважена особа банку в супроводі осіб, які здійснюють заходи щодо її особистої охорони та/або цінностей, що переміщуються цією особою;

перевезення валютних цінностей - переміщення в установленому порядку транспортними засобами валютних цінностей, яке здійснюють інкасатори між банківськими установами, між Національним банком і банківськими установами та в структурі Національного банку;

послуги з інкасації - це перелік послуг, до яких належать: вивезення надлишків та доставка підкріплень готівки між Національним банком та банківськими установами, між банківськими установами, їх філіями, відділеннями та від них до банкоматів, пунктів обміну валют і у зворотному напрямку.

Таким чином, порядок доставки підкріплень готівки визначається Інструкцією, а доказом передачі валюти особам уповноваженим на її перевезення та факт дотримання позивачем вимог норм права, що регулюють порядок вивезення готівки із власних філій в національній валюті, може бути супровідна відомість (Додаток 7 до Інструкції).

Нормами Інструкції передбачено документи, які підтверджують видачу сумок з валютними цінностями інкасаторам та їх вміст - опис цінностей, примірник супровідної відомості до сумок з валютними цінностями, та доручення на перевезення валютних цінностей.

Однак, позивачем вказаних документів не надано.

Отже, позивачем не дотримано норм Інструкції з організації перевезення валютних цінностей та інкасації коштів в установах банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.02.2007р. №45 та порушено норми Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270.

В силу п.7.1.1 договору виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності за умови оформленого відповідно до чинного законодавства документального підтвердження (касового ордеру, доручення на видачу цінностей та інше) вмісту вкладеного та суми нестачі та за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що прибутково-видатковий касовий ордер №ДИР_3959 від 15.11.2016р., за якими було видано 830000,00грн., не є належними доказами пересилання зазначених грошових коштів у цінній посилці з оголошеною цінністю 830000,00грн., яку було передано відповідачеві для доставки згідно реєстру №1 від 15.11.2016р., оскільки, по перше, експедитором-приймальником Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України приймався від позивача пакет з оголошеною цінністю, а не валюта готівкою, а, по-друге, позивачем не надано доказів вкладення касиром цієї валюти до відправлення з оголошеною цінністю.

Крім того, передавши відповідачу до пересилки національну валюту, позивач порушив вимоги чинного законодавства та умови укладеного з відповідачем договору. Протиправна поведінка позивача, який порушив умови договору, не породжує у нього права вимагати від відповідача відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст.32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладені обставини, Донецький апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» та документального підтвердження останнім розміру заявлених до стягнення збитків.

На підставі детального аналізу матеріалів справи та наведених вище норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі про стягнення 830000,00грн. збитків слід відмовити через безпідставність та недоведеність.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття неправильного рішення, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2017р. (повний текст підписано 06.03.2017р.) у справі №908/104/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір по справі покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2017р. (повний текст підписано 06.03.2017р.) у справі №908/104/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2017р. (повний текст підписано 06.03.2017р.) у справі №908/104/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «МетаБанк», м.Запоріжжя до Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжі, м.Запоріжжя про стягнення 830000,00грн. збитків - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м.Запоріжжя, пр.Металургів, 30, ) в доход Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 13695,00грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 до справи

1 ГСЗО

1 - ДАГС