донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.05.2017 року справа №908/936/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: За участю представників сторін: від апелянта (ініціюючого кредитора): від інших кредиторів: від боржника: розпорядник майна:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явились; не з'явились; не з'явились; арбітражний керуючий ОСОБА_4 (посвідчення а/к №1124 від 02.07.2013р.) - на підставі ухвали ГСЗО від 30.05.2016 року;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ОСОБА_4 і К", с. Луначарське Бердянського району Запорізької області
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від15.03.2017 року
у справі№ 908/936/15-г (суддя Кричмаржевський В.А.)
за заявою ініціюючого кредитора ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ОСОБА_4 і К", с. Луначарське Бердянського району Запорізької області
до боржника розпорядник майнаОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз", м. Бердянськ Запорізької області арбітражний керуючий ОСОБА_4, м. Бердянськ Запорізької області
пробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.03.2017 року у справі №908/936/15-г відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торговельна фірма "ОСОБА_4 і К" (далі за текстом ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К", ініціюючий кредитор) на дії розпорядника майна боржника ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз" (далі за текстом - ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз") арбітражного керуючого ОСОБА_4

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ініціюючий кредитор - ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2017 року у справі №908/936/15-г та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_4

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Заявник апеляційної скарги вважає, що місцевим господарським судом не надано належної правової оцінки порушенню арбітражним керуючим ОСОБА_4 вимог ст.ст. 98, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо неналежного виконання арбітражним керуючим своїх обовязків розпорядника майна, які полягають у невжитті заходів спрямованих на захист та охорону майна боржника. Зазначає, що риболовецькі судна "Вікінг" та "Граф Воронцов", які відповідно до відомостей з Реєстру судноплавства України перебувають у власності боржника - ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", незаконно, без укладання будь-яких договорів про спільну діяльність, знаходиться у користування кредитора ТОВ РП "РИФ", про що міститься письмова відповідь капітана порту (вих.11.04.-13/359 від 20.12.2016р.), відповідно до якої ТОВ РП "РИФ" надало до порту копії договорів №2-СР/12 та №3-СР/12 щодо використання суден. Зважаючи на ці обставини апелянт вважає, що кредитор - ТОВ РП "РИФ" є повязаною особою з боржником, оскільки кредитори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є засновниками обох цих товариств. При цьому, вказані кредитори та директор "Рибальське підприємство "Бриз" - ОСОБА_8 звернулись до суду з кредиторськими вимогами до боржника, а сам ОСОБА_6 є директором ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз".

Крім того, апелянт вважає неправомірним ігнорування розпорядником майна письмових запитів ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" щодо використання майна боржника, оскільки листи ОСОБА_4 свідомо не отримуються та повертаються за закінченням терміну зберігання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2017 року для розгляду апеляційної скарги ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" сформовано колегію суддів та визначено у наступному складі: ОСОБА_1 - головуючий (суддя-доповідач), судді Агапов О.Л., Малашкевич С.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд в судовому засіданні на 24.04.2017 року о 14 год. 10 хв.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду суду №640 від 24.04.2017 року, у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_9 через перебування у відпустці на дату слухання справи призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/936/15-г.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017 року визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Малашкевич С.А., Будко Н.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року відкладено розгляд апеляційної скарги, з урахуванням продовження строку її розгляду на 15 днів, на 17.05.2017 року о 15 год. 30 хв.

17.05.2017 року через канцелярію суду від ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" надійшло клопотання, в якому апелянт просив продовжити строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розглянувши вказане клопотання колегія апеляційного господарського суду відмовляє у його задоволенні виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обовязки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, господарський суд має право відкласти судове засідання у випадках, визначених зазначеною статтею. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Представники ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" не були позбавлені права до дня судового засідання надати суду додаткові докази, які на їх думку необхідні для розгляду апеляційної скарги. Учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.2017 року та від 24.04.2017 року, в яких їх було попереджено про необовязковість явки представників та про можливість розгляду справи за їх відсутності. При цьому, апелянт був обізнаний про розгляд справи в апеляційній інстанції та не був позбавлений направити додаткові докази, які на його думку мають значення для справи. Крім того, Порушення строків проведення процедури розпорядження майном, призводить до безпідставного затягування розгляду справи про банкрутство та порушенню прав кредиторів на своєчасний розгляд кредиторських вимог, збільшенню витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням процедури розпорядження майна, зростанню витрат щодо грошової винагороди розпорядника майна у справі тощо. Враховуючи дату введення процедури розпорядження майном, що строк, встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для розгляду грошових вимог кредиторів боржника вже давно сплинув, колегія суддів відмовляє апелянту у задоволенні клопотання про відкладення розгляду апеляційної скраги, оскільки у справах про банкрутство процесуальні дії учасників та суду мають вчинятися чітко у строки, встановлені законом, а не здійснення у встановлений чинним законодавством строк розгляду заявлених вимог свідчить про безпідставне затягування розгляду справи про банкрутство, яке має наслідком спричинення збитків як кредиторам, так і боржнику.

17.05.2017 року у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній розпорядник манйа - арбітражний керуючий ОСОБА_4, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку із чим просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2017 року у справі №908/936/15-г просив залишити без змін.

Представники апелянта, кредиторів та боржника у судове засідання 17.05.2017 року не з'явилися. Відповідно до ст. 98 ГПК України про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явка не визнавалася судом обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами ч. 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.11.2015 року порушено провадження у справі №908/936/15-г про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_10

Ухвалою суду від 30.05.2016 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_10 від виконання повноважень розпорядника майна у цій справі та призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

09.12.2016 року до господарського суду Запорізької області надійшла скарга ініціюючого кредитора ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" на неправомірні дії розпорядника майна боржника ОСОБА_4

В обґрунтування мотивів скарги ініціюючий кредитор виклав наступні обставини:

- арбітражний керуючий ОСОБА_4 не забезпечив внесення відомостей до ЄДРЮОФОП про нового розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", чим порушив права третіх осіб та боржника щодо здійснення погоджувальних дій;

- розпорядник майна не здійснює заходів щодо захисту майна боржника, не організовує та не забезпечує проведення інвентаризації майна, не виявляє всі активи боржника та не визначає їх вартість, не здійснює аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках, здійснює збільшення поточної кредиторської заборгованості чим зменшує можливість відновити платоспроможність боржника;

- арбітражний керуючий приймає участь у багатьох справах про банкрутство, а отже суттєво погіршує умови щодо виконання ним обовязків розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", оскільки не здатен приділяти достатньо уваги через зайнятість в місті Києві;

- розпорядник майна не вживає заходів щодо збереження активів боржника, зокрема, не провів інвентаризацію плавзасобів ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", які незаконно використовуються кредиторами, не контролював використання майна боржника його керівником.

Господарський суд першої інстанції розглянувши скаргу ініціюючого кредитора на дії арбітражного керуючого ОСОБА_4 встановив відсутність порушень вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в його діях під час виконання обовязків розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, у звязку із чим відхилив вимоги ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" в повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи з урахуванням повноважень визначених в ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення розпорядника майна прийшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Арбітражний керуючий ОСОБА_4 був призначений розпорядником майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 року.

Ініціюючий кредитор звертаючись зі скаргою на його дії вважає, що арбітражний керуючий ОСОБА_4 не забезпечив внесення відомостей до ДРЮОФОП про те, що він є розпорядником майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", чим порушив права третіх осіб та боржника щодо здійснення погоджувальних дій.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги вказаний довід, як такий, що свідчить про порушення розпорядником майна своїх обовязків, оскільки порядок внесення інформаційних змін до Єдиного державного реєстру на підставі судових рішень прийнятих у справі про банкрутство визначений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

В ч. 1 ст. 25 вказаного Закону визначено, що порядок проведення та здійснення державної реєстрація та інших реєстраційних дій проводиться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, законом встановлено порядок внесення змін на підставі судових рішень щодо провадження у справах про банкрутство, без участі арбітражного керуючого, призначеного розпорядником майна у справі про банкрутство, а саме в порядку взаємного обміну інформацією у відповідних реєстрах.

Саме господарський суд направляє до державного реєстратора за місцем знаходження боржника всі процесуальні документи прийняті у справі про банкрутство, які стосуються інформаційних змін в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.12.2016 року, в якому зазначені відомості про порушення господарським судом Запорізької області справи №908/936/15-г про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" та про розпорядника майна - арбітражного керуючого ОСОБА_4

У звязку із викладеним не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що арбітражний керуючий ОСОБА_4 порушив права та інтереси кредиторів та третіх осіб щодо здійснення погоджувальних дій, оскільки не забезпечив внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз".

В свою чергу скаржник вважає, що розпорядник майна не здійснює заходів щодо захисту майна боржника та інші повноваження визначені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

В силу ч. 3 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобовязаний: розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо: відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів) (ч. 8 ст. 22 Закону).

В обґрунтування незаконності дій розпорядника майна - арбітражного керуючого ОСОБА_4, апелянт посилається на незаконне, без укладання будь-яких договорів про спільну діяльність, використання кредитором ТОВ РП "РИФ" майна боржника, що підтверджує листом-відповіддю капітана Бердянського морського порту, копіями договорів №2-СР/12 та №3-СР/12 від 09.01.2012 року і додатковими угодами про продовження їх дії, що свідчать про факт використання (без згоди розпорядника майна ОСОБА_4А.) майна боржника риболовецьких суден "Вікінг" та "Граф Воронцов" за договорами оренди пов'язаними особами між засновниками.

Проте, вказаний лист капітана Бердянського морського порту не може свідчити про находження морських суден у власності кредитора ТОВ РП "РИФ", оскільки спростовується наданим апелянтом витягом з Регістрової книги суден за 2016 рік та витягом з Реєстру риболовних суден України, відповідно до яких риболовецькі судна "Вікінг" та "Граф Воронцов" перебувають у власності ТОВ «Риболовецьке підприємство "Бриз".

Розпорядник майна боржника ОСОБА_4 призначений ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 року стверджує, що боржником правочини стосовно майна в період з дня його призначення не укладались.

Відповідно до Статуту ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", основним видом господарської діяльності боржника є морське рибальство. Для здійснення своєї діяльності боржник використовує риболовецькі судна "Вікінг" та "Граф Воронцов". Здійснення навігаційного ремонту цих суден забезпечує відповідність їх технічного стану встановлених вимогах перед початком рибного промислу, який у місцях експлуатації суден припадає на по період осені та зими.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лист капітана Бердянського морського порту від 14.11.2016 року не може свідчити ні про відчуження суден "Вікінг" та "Граф Воронцов" боржником, ні про знаходження їх у власності ТОВ РП "РИФ", оскільки не є належним доказом реєстрації суден у Державному судновому реєстрі України.

Так, на підставі загальнодоступних та відкритих відомостей з Реєстру риболовних суден України станом на 17.05.2017 року колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що риболовецькі судна "Вікінг" та "Граф Воронцов" перебувають у власності ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз". Таким чином, не приймаються до уваги посилання апелянта на їх незаконне відчуження заінтересованими особами.

Крім того, договори №2-СР/12 та №3-СР/12 від 09.01.2012 року із відповідними доповненнями про продовження їх строку дії були дійсні до 31.12.2015 року. Тобто, на момент призначення арбітражного керуючого ОСОБА_4 - розпорядником майна боржника їх дія була вже закінчена, що свідчить про безпідставність посилання апелянта на невжиття розпорядником майна дій спрямованих на захист та збереження майна, оскільки станом на момент його призначення риболовецькі судна не використовувались іншими особами. Доказів перебування суден "Вікінг" та "Граф Воронцов" у користуванні іншими особами саме в період виконання арбітражним керуючим ОСОБА_4 обов'язків розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" матеріали справи не містять.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить будь-яких заборон чи обмежень, в процедурі розпорядження майном, укладати боржником правочини спрямовані на передачу в користування саме рухомого майна, яким являється риболовецькі судна "Вікінг" та "Граф Воронцов". Тобто, навіть за умови, якщо вони і були передані в користування у 2016 році, то розпорядник майна не повинен був погоджувати вчинення посадовими особами боржника такого правочину, оскільки в розумінні ч. 8 ст. 22 Закону про банкрутство до його компетенції не входить такого обов'язку. Разом з тим, доказів наявності на риболовецьких суднах "Вікінг" та "Граф Воронцов" будь-яких елементів пошкоджень чи зношення, саме тих обставин які пов'язані із зменшенням матеріальної вартості вказаного майна боржника матеріали справи не містять та ініціюючим кредитором не надано. Тобто, апелянтом не доведено належними та допустимими доказами, що об'єктивна вартість майна боржника - риболовецьких суден "Вікінг" та "Граф Воронцов" могла бути зменшена в період виконання арбітражним керуючим ОСОБА_4 обов'язків розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз".

При цьому, згідно до ч. 10 ст. 22 Закону, розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом.

Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника (ч. 11 ст. 22 Закону).

У справах про банкрутство розпорядник майна (на відміну від керуючого санацією та ліквідатора) порівняно з керівником підприємства користується значно звуженим обсягом прав та обмежений в можливості управління юридичною особою.

Натомість, ініціюючий кредитор у разі наявності підтверджених, достовірних відомостей про вчинення керівником боржника дій (незаконного відчуження майна боржника з метою виведення активів на користь третіх осіб), що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, жодним чином не позбавлений права звернутись до господарського суду із відповідним клопотанням в порядку ч. 2 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про відсторонення керівника боржника від виконання ним своїх обов'язків.

Матеріалами справи підтверджено, що розпорядником майна ОСОБА_4 було вчинено певний ряд дій спрямованих на контроль господарською діяльністю боржника для збереження його активів, зокрема, було направлено лист від 08.08.2016 року керівнику ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" з вимогою узгоджувати та затверджувати усі наміри та дії, що сприяють або можуть сприяти укладанню будь-яких правочинів (договорів) в інтересах боржника.

За період виконання ОСОБА_4 повноважень розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" будь-яких звернень від керівника боржника про погодження укладення правочинів матеріали справи не містять.

Як вбачається із штатного розкладу ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", на підприємстві є власна охорона в кількості 13 осіб, що забезпечує здійснення фізичного захисту нерухомого та іншого майна.

Наказом №6 від 10.06.2016 року на проведення інвентаризації майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" та актами контрольної перевірки інвентаризації цінностей ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" станом на 18.07.2016 року, в тому числі складеним за особистою участю розпорядника майна, спростовується посилання ініціюючого кредитора про не виявлення арбітражним керуючим ОСОБА_4 всіх активів боржника. Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи актів інвентаризації матеріальних цінностей, розпорядником майна перевірено та відображено наявність у боржника риболовецьких суден "Вікінг" та "Граф Воронцов" із визначенням відповідної ціни.

Посилання апелянта на те, що розпорядником майна не здійснюється аналіз фінансово-господарської діяльності та інвестиційного становища ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", не проведено інвентаризації майна боржника, не виявлено усіх його активів та не визначено їх вартість не відповідає дійсності, оскільки спростовується наявним в матеріалах справи письмовим звітом із доданими до нього таблицями економічних показників (а.с. 62 112, т. 26).

Слід зазначити, що на момент призначення арбітражного керуючого ОСОБА_4 розпорядником майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", на підприємсті обліковувалась заборгованість із сплати компенсації за невикористану відпустку в сумі 5753,68 грн., яка складалась із боргу перед працівниками ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що листами (вих.06-02/59) та (06-02/60) від 29.09.2016 року розпорядником майна ОСОБА_4 запропоновано працівникам отримати вищевказану заборгованість за місцезнаходженням підприємства.

У відповідь на звернення розпорядника майна, гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 направили повідомлення про неможливість особисто прибути для отримання компенсації та просили перерахувати грошові кошти на банківські рахунку із зазначенням відповідних реквізитів.

Станом на 01.12.2016 року заборгованість перед працівниками розпорядником майна погашена.

Оскільки скарга ініціюючим кредитором була подана до господарського суду першої інстанції 09.12.2016 року, тобто за 8 днів після погашення заборгованості перед працівниками, наведене свідчить про виконання арбітражним керуючим ОСОБА_4 своїх обовязків у відповідності до ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із правомірним висновком господарського суду першої інстанції, що у процедурі розпорядження майном розпорядник майна не може нести повну відповідальність за будь-яку заборгованість, допущену самим підприємством-боржником, оскільки, як вже зазначалось відповідно до ч. 10 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпоряднику майна заборонено втручатися у господарську діяльність підприємства-боржника.

Саме у звязку із наявністю заборгованості у ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" й порушено провадження у справі про банкрутство та введено процедуру розпорядження майном.

Слід зазначити про обмежені та чітко встановленні строки процедури розпорядження майном, які встановлені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом яких суд має розглянути вимоги кредиторів та сформувати пасив боржника, але, як вбачається розгляд даної справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном триває з листопада 2015 року (майже 17 місяців). Порушення строків, в цьому випадку, проведення процедури розпорядження майном, призводить до безпідставного затягування розгляду справи про банкрутство та порушенню прав кредиторів на своєчасний розгляд кредиторських вимог, збільшення витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням процедури розпорядження майна, зростанню витрат щодо грошової винагороди розпорядника майна у справі тощо. Враховуючи дату введення процедури розпорядження майном, строк, встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для розгляду грошових вимог кредиторів боржника вже давно сплинув.

Крім того, не приймається до уваги посилання апелянта на зайнятість арбітражного керуючого ОСОБА_4 у багатьох інших справах про банкрутство, що негативно впливає на здатність виконувати повноваження розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", оскільки ні Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ні інші нормативно-правові акти України жодним чином не обмежують арбітражного керуючого у граничній кількості справ, в яких він може приймати участь.

Колегія суддів апеляційної інстанції приймає до уваги наявну в матеріалах справи довідку Головного територіального управління юстиції у Київській області від 23.12.2016 року, складену за результатами перевірки скарги директора ТОВ ВТФ "ОСОБА_4 і К" на діяльність арбітражного керуючого ОСОБА_4 у цій справі, проведеної 21 - 23.12.2016 року спеціально створеною комісією. За висновками комісії порушень закону у діяльності ОСОБА_4 не виявлено.

Таким чином, матеріалами справи та встановленими обставинами підтверджено належне здійснення арбітражним керуючим ОСОБА_4 повноважень розпорядника майна ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", у звязку із чим доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження та не спростували обґрунтованого висновку суду першої інстанцій.

З огляду на наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 ГПК України.

Твердження апелянта про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим підстав для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 15.03.2017 року у справі №908/936/15-г суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ОСОБА_4 і К", с. Луначарське, Бердянського району Запорізької області від 15.03.2017 року у справі №908/936/15-г - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.03.2017 року у справі №908/936/15-г - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3