РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017Справа №910/2432/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТОСЕРВІС"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс"
Простягнення 57 799,71 грн

Суддя О.М. Ярмак
За участю представників:

від позивачаРябець Л.В. (представник за довіреністю), Рудьков А.В. (керівник)
від відповідачаПостой М.В. (представник за довіреністю)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТОСЕРВІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" про стягнення 57 799,71 грн заборгованості з оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/2432/17 та призначено розгляд справи на 14.03.2017.

Ухвалою від 14.03.2017 розгляд справи відкладено на 04.04.2017.

03.04.2017 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

За наслідками судового засідання 04.04.2017 судом продовжено строк вирішення спору та оголошено перерву в судовому засіданні до 25.04.2017.

24.04.2017 позивачем подано клопотання про витребування доказів.

25.04.2017 судом оголошено перерву в засіданні до 11.05.2017.

11.05.2017 позивачем подано клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.05.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача 57 799,71 грн заборгованості з оплати виконаних робіт, де 56 300,32 грн - основний борг, 600,33 грн - 3% річних, 899,06 грн - інфляційне збільшення.

Представник відповідача визнав заборгованість перед позивачем на суму 583,20 грн, в решті вимог просив відмовити.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТОСЕРВІС" з метою отримання послуг ремонту транспортних засобів (далі - ТЗ). Ця обставина підтверджується обома сторонами спору.

Позивач вказує про виконання ним робіт щодо ремонту транспортних засобів відповідача на загальну суму 108 362,20 грн, що підтверджується актами виконаних робіт на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу та рахунками на їх оплату, а саме:

- Акт виконаних робіт № Нu-600259 від 15.07.2016 на суму 421,20 грн та рахунок № Нu-600725 від 04.07.2016 (ТЗ - д.р.н. АА1746ОТ);

- Акт виконаних робіт № Нu-600141 від 15.07.2016 на суму 162,00 грн та рахунок № Нu-600727 від 04.07.2016 (ТЗ - д.р.н. АА0633ОТ);

- Акт виконаних робіт № Кр-600083 від 23.08.2016 на суму 39 211,48 грн та рахунок № Кр-601456 від 15.08.2016 (ТЗ - д.р.н. АА1742ОТ);

- Акт виконаних робіт № Кр-600777 від 23.08.2016 на суму 12 850,40 грн та рахунок № Кр-601457 від 15.08.2016 (ТЗ - д.р.н. АА7425ХН);

- Акт виконаних робіт № Кр-600966 від 26.09.2016 на суму 55 717,12 грн та рахунок № Кр-601470 від 16.08.2016 (ТЗ - д.р.н. АА1742ОТ).

За твердженнями позивача, виконані ним роботи лише за двома з перерахованих актів були оплачені позивачем на загальну суму 52 061,88 грн, а саме: акт № Кр-600083 від 23.08.2016 на суму 39 211,48 грн та акт № Кр-600777 від 23.08.2016 на суму 12 850,40 грн, решта актів залишаються неоплаченими.

На підтвердження часткової оплати відповідачем виконаних робіт позивачем подано до суду виписки з банківського рахунка.

Відповідач теж підтверджує оплату ним робіт за указаними актами на підставі рахунків № Кр-601456 від 15.08.2016 та №Кр-601457 від 15.08.2016, а також визнає прострочення сплати вартості робіт за актами № Нu-600259 від 15.07.2016 на суму 421,20 грн та № Нu-600141 від 15.07.2016 на суму 162,00 грн.

Що стосується акта № Кр-600966 від 26.09.2016 на суму 55 717,12 грн та рахунка № Кр-601470 від 16.08.2016, відповідач стверджує, що про їх існування обізнаний не був, письмові вимоги на його адресу не надходили, відповідач не замовляв та не погоджував надання будь-яких послуг за рахунком Кр-601470 від 16.08.2016, роботи за ним виконані не були, тому зобов'язання з їх оплати у відповідача перед позивачем відсутні.

З наведеного вбачається, що суперечності сторін щодо предмета спору стосуються головним чином факту виконання робіт за актом № Кр-600966 від 26.09.2016 на суму 55 717,12 грн та необхідність їх оплати відповідачем на підставі рахунка № Кр-601470 від 16.08.2016.

Відповідно до вказаного акта № Кр-600966 від 26.09.2016, послуги, що надавалися відповідачем, включали в себе демонтаж/монтаж двигуна на транспортному засобі MAN.TGX 18.440, д.р.н. АА1742ОТ.

Зазначений акт підписаний 26.09.2016 від імені замовника (відповідача) ОСОБА_4, копія довіреності на підписання документів (нарядів-замовлень, рахунків-фактур, актів передачі-приймання виконаних робіт) від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" наявна в матеріалах справи та датована 20.09.2016.

Оскільки здійснення ремонту на транспортному засобі MAN.TGX 18.440 за актом № Кр-600966 від 26.09.2016 відповідачем не спростовано, наявність у нього такого транспортного засобу не заперечено, відсутність у ОСОБА_4 повноважень на підписання документів від імені відповідача не доведено, суд приймає спірний акт належним доказом виконання позивачем робіт на ТЗ позивача на суму 55 717,12 грн.

30.12.2016 позивач звернувся до відповідач з вимогою № 01-11/15 від 29.12.2015 про сплату заборгованості за ремонт транспортних засобів в розмірі 56 300,32 грн.

Доказів оплати вказаної суми відповідачем подано не було.

На підставі викладеного вище, суд вважає доведеним позивачем факт невиконаних грошових зобов'язань у відповідача з оплати вартості виконаних робіт за актами № Нu-600259 від 15.07.2016 на суму 421,20 грн, № Нu-600141 від 15.07.2016 на суму 162,00 грн. та № Кр-600966 від 26.09.2016 на суму 55 717,12 грн, що загалом становить 56 300,22 грн.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Оскільки позивач виконав роботи з ремонту транспортних засобів відповідача, а відповідач не оплатив їх повну вартість, суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення 56 300,22 грн. основного боргу.

Окрім суми основного боргу позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 600,33 грн 3% річних та 899,06 грн інфляційних втрат у зв'язку з простроченням погашення основного боргу, розрахованих з 18.07.2016 за актами № Нu-600259 від 15.07.2016 та № Нu-600141 від 15.07.2016 та з 27.09.2016 за актом № Кр-600966 від 26.09.2016.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні вказаних вимог у зв'язку з необґрунтованістю вказаних позивачем періодів прострочення відповідача.

Отже, на підставі викладеного вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за подання позову за результатами розгляду справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Оріон-Транс" (04074, м. Київ, вул. Резервна, ідентифікаційний код 38180530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТОСЕРВІС" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, корпус 3, ідентифікаційний код 40398356) 56 300 (п'ятдесят шість тисяч триста) грн 22 коп. основного боргу та 1 558 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 49 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.05.2017

Суддя О.М. Ярмак