РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017Справа №910/3404/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/3404/17

за позовом приватного підприємства "Рікон - Плюс";

до державного підприємства "СЕТАМ";

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України;

2) публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль";

3) ОСОБА_3;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі"

про визнання недійсними електронних торгів та скасування протоколу

електронних торгів.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Конепуд Д.В., довіреність № 65/19-16-16 від 05.07.2016р.;

від третьої особи-1: Гвоздов Б.Б., довіреність № 625/15 від 29.12.2016р.;

від третьої особи-2: Філатова Н.А., довіреність № 625/15 від 06.11.2015р.;

від третьої особи-3: ОСОБА_7, договір від 20.04.2017р.;

від третьої особи-4: ОСОБА_8, довіреність б/н від 11.05.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Рікон-Плюс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "СЕТАМ" (далі - відповідач) про:

- визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого іпотечного майна, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» у період з 17 лютого 2017 року по 19 лютого 2017 року, реєстраційний номер лота 195452, предметом яких була реалізація предмету іпотеки, а саме нерухомого майна ПП «РІКОН-ПЛЮС», адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів № 236660 від 19.02.2017р., складеного за результатами електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ», предметом яких була реалізація предмету іпотеки, а саме нерухомого майна ПП «РІКОН-ПЛЮС», адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота 195452.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача електронні торги 17-19 лютого 2017 року, предметом яких була реалізація предмету іпотеки, а саме нерухомого майна ПП «РІКОН-ПЛЮС», адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, були проведені ДП «СЕТАМ» з порушенням встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2017р. порушено провадження у справі № 910/3404/17, розгляд справи призначений на 30.03.2017р. та залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; 2) публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль".

29.03.2017р. через відділ діловодства суду від представника третьої особи-2 надійшли письмові пояснення, в яких викладені заперечення проти задоволення позовних вимог, обґрунтовані тим, що оскаржувані електронні торги проведені у відповідності до норм чинного законодавства та жодним чином не порушують прав позивача.

20.04.2017р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти задоволення позовних вимог, обґрунтовані тим, що позивачем не доведено наявність порушень норм чинного законодавства при проведенні електронних торгів, які б вплинули на їх результати. При цьому, відповідач вважає, що державним підприємством "СЕТАМ" проведено електронні торги з реалізації адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у чіткій відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2017р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Росичі", продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та розгляд справи відкладено на 11.05.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача, а також неподанням витребуваних доказів та необхідністю витребування нових доказів у справі.

11.05.2017р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від третьої особи - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", надійшло клопотання про здійснення фіксування судового процесу по справі № 910/3404/17 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2017р. розгляд справи відкладено на 18.05.2017р.

Присутнім у судовому засіданні 18.05.2017р. представником третьої особи-4 підтримано заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача та третіх осіб 1,2,3 проти задоволення позовних вимог заперечили та просили позов залишити без розгляду, у зв'язку з неявкою в судові засідання представника позивача.

Представник позивача в судове засідання черговий раз не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Водночас, позивачем до матеріалів справи додано всі витребувані судом докази та пояснення, а відтак справа може бути розглянута за наявними в ній доказами, яких достатньо для винесення рішення по суті, у зв'язку з чим судом відмовлено в задоволенні усного клопотання представників третіх осіб про залишення позову без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та третіми особами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Приватного підприємства "Рікон-Плюс" про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 25.07.2007р., а саме: адміністративну будівлю, загальною площею 2339,00 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності Приватному підприємству "Рікон-Плюс"; встановлено спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження; стягнуто з Приватного підприємства "Рікон-Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" витрати по сплаті судового збору у сумі 68820 грн. 00 коп.

03.10.2014р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2014р. у справі № 910/22668/13 видано відповідні накази.

11.11.2014р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45400186 з примусового виконання наказу № 910/22668/13 від 03.10.2014р., виданого Господарським судом м. Києва, яким боржнику (позивачеві) надано строк для самостійного виконання рішення. У встановлений строк рішення суду боржником не виконано.

12.01.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на адміністративну будівлю, загальною площею 2 339,00 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності приватному підприємству "Рікон- Плюс".

05.02.2015р. державним виконавцем був проведений опис вказаного майна та накладено на нього арешт, про що був складений відповідний акт опису та арешту.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.04.2015р. для проведення оцінки майна залучено суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Українська експертна група» в особі ОСОБА_9

Відповідно до висновку про вартість майна, а саме: адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складеного ТОВ «Українська експертна група», ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 06.07.2015р. становила 16 312 120,00 грн. без урахування ПДВ.

В подальшому, як зазначає позивач в позові, прилюдні торги, призначені на 20.11.2015р., з реалізації арештованого нерухомого майна по лоту №107421 не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що сформовано протокол проведення електронних торгів № 129241.

27.11.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проведено уцінку майна на 20% від початкової вартості, про що складено відповідний акт.

Прилюдні торги, призначені на 25.01.2016р., з реалізації арештованого нерухомого майна по лоту №118748 не відбулися, у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що сформовано протокол проведення електронних торгів № 141564.

03.02.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проведено уцінку майна на 30% від початкової вартості, про що складено відповідний акт.

Електронні торги з реалізації арештовано нерухомого майна, призначені на 10.05.2016р. - 12.05.2016р., по лоту №139618, не відбулися у зв'язку із вимогою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 20-1.98/17 від 26.04.2016р. щодо зняття з реалізації майна, у зв'язку із втратою чинності звітом про оцінку майна ТОВ «Українська експертна група» на момент проведення зазначених електронних торгів.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.05.2016р. для проведення оцінки майна залучено суб'єкта оціночної діяльності - ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» в особі ОСОБА_10

Відповідно до висновку про вартість майна, складеного ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт», ринкова вартість об'єкта оцінки а саме: адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, станом на 29.07.2016р. становила 12 935 000,00 грн. без урахування ПДВ.

22.08.2016р. департаментом державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень направлено повідомлення № 20.1-301/5 про результати оцінки приватному підприємству "Рікон-Плюс" та публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль".

Прилюдні торги, призначені на 17.10.2016р.- 19.10.2016р., з реалізації арештованого нерухомого майна по лоту №205387 не відбулися, у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів, про що сформовано протокол проведення електронних торгів № 205387.

Прилюдні торги, призначені на 14 грудня 2016 - 16 грудня 2016 року, після уцінки спірного майна до 10 348 000,00 грн., також не відбулися, у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, про що сформовано протокол проведення електронних торгів № 220862.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті ДП "СЕТАМ" за посиланням АДРЕСА_2, 18.01.2017р. було втретє виставлено на торги адміністративну будівлю, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за номером лоту № 195452, вартість якого становила 9 054 500.00 грн. Переможцем вказаних торгів став Учасник № 12 з ціновою пропозицією 9 054 500.00 грн., про що складено протокол проведення електронних торгів № 236660 від 19.02.2017 року.

Позивач стверджує, що торги з реалізації предмету іпотеки проведено з порушенням норм чинного законодавства, які регулюють порядок проведення торгів, що є підставою для визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого іпотечного майна, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» у період з 17 лютого 2017 року по 19 лютого 2017 року, реєстраційний номер лота 195452, предметом яких була реалізація предмету іпотеки, а саме: нерухомого майна ПП «РІКОН-ПЛЮС», адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також визнання недійсним та скасування протоколу № 236660 від 19.02.2017р., складеного за результатами їх проведення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у самостійному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі в редакції, чинній на момент проведення оспорюваних торгів) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Нормою п. 1 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Приписами ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Приписами ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Порядок проведення електронних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна передбачений відповідним Порядком реалізації арештованого майна (далі по тексту - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016р.

Так, згідно з абз. 1 п. 2 розділу 7 Порядку реалізації арештованого майна, реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Разом з тим, відповідно до абз. 15 п. 2 розділу 7 «Порядку реалізації арештованого майна», зменшення ціни предмета іпотеки на електронних торгах проводиться відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, викладені вище норми Закону України «Про виконавче провадження» та умови Порядку реалізації арештованого майна, затверджені наказом Міністерства юстиції України, є відсилочними, оскільки чітко вказують на те, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізація предмету іпотеки в тому числі на електронних торгах здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про іпотеку».

Так, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання електронних торгів з реалізації предмета іпотеки адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності приватному підприємству "Рікон-Плюс, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» у період з 17 лютого 2017 року по 19 лютого 2017 року, реєстраційний номер лота 195452, недійсними, а також про визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів № 236660 від 19.02.2017р., складений за результатами зазначених електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує електронні торги, посилаючись на те, що ДП «СЕТАМ», в порушення частини третьої ст. 43 ЗУ «Про іпотеку» та п. 2 розділу VII Особливості реалізації окремих видів майна Порядку, не здійснило публікацію в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення торгів. Також, позивач зазначає, що відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ», публікація про реалізацію предмета іпотеки відбулася 18.01.2017р., про що іпотекодавця - ПП «РІКОН-ПЛЮС», виходячи з відбитку штемпеля поштової установи на конверті, який отримав позивач від відповідача, повідомлено лише 31.01.2017р., що на його думку, відповідно до норм чинного законодавства мало б відбутися не пізніше 18.01.2017р. Крім того, позивач посилається на те, що повідомлення на веб-сайті належним чином не оформлено, а саме не зазначено контактні дані зберігача майна, згідно з п.5 розділу III Порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а у разі проведення електронних торгів - також на веб-сайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Як встановлено судом 18.01.2017р. ДП «СЕТАМ» на офіційному веб-сайті розміщено повідомлення про проведення електронних торгів (АДРЕСА_2) щодо реалізації предмета іпотеки:

- реєстраційний номер лота 195452;

- відомості про предмет іпотеки - адміністративна будівля, заг. площ. 2339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- день та час проведення електронних торгів - 17 -19.02.2017р. о 09:00 год.;

- початкова ціна продажу майна - 9 054 500,00 грн.,

та зазначена інша інформація у відповідності до діючого законодавства.

Матеріалами справи також підтверджено, що у місцевих друкованих засобах масової інформації опубліковано відповідні оголошення ДП «СЕТАМ» про проведення електронних торгів з продажу предмету іпотеки, призначених на 17-19.02.2017р., а саме: в газеті «Метро» №6 (409) від 30.01.2017р. та в газеті "Весті" від 01.02.2017р.

Викладеним спростовуються твердження позивача, що ДП «СЕТАМ» не здійснило публікацію в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення торгів.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

З системного аналізу положень ч. 5 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку» слідує, що письмове повідомлення позивача про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна мало відбутись не пізніше 30.01.2017р. (дата першої публікації в засобах масової інформації), а не 18.01.2017р., як стверджує позивач.

Так, листом № 545/18-18-17 від 26.01.2017р. на виконання частини 5 статті 43 Закону України "Про іпотеку", державне підприємство "СЕТАМ" письмово повідомило про реєстраційний номер лота, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, початкову ціну лоту Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ПАТ "Райфайзен Банк Аваль", ПП "Рікон-Плюс". Поштове відправлення з вказаним листом ПП "Рікон-Плюс" отримано 31.01.2017р., що вбачається з відбитку штемпелю поштової установи на конверті та не заперечується позивачем.

Викладене свідчить, що відповідачем здійснено повідомлення ПП "Рікон-Плюс" про проведення прилюдних торгів з дотриманням положень ст. 43 Закону України «Про іпотеку» щодо строків та змісту такого повідомлення.

Відповідно до викладена у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 та від 22 лютого 2017 року у справі №6-2677цс16 правової позиції, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до п.п. 3,4 розділу ІІ Порядку державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

1) копією виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідкою державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

2) копією акта опису й арешту майна;

3) копіями документів, що характеризують майно, та копіями правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном;

4) копіями документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (акт визначення вартості майна або звіт про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження");

5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідкою про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копією повідомлення керівному органу підприємства про накладення арешту на майно такого боржника;

6) у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду;

7) копією акта приймання-передавання майна на зберігання Організатору (за наявності) або копією акта опису майна, якщо майно передається на зберігання боржнику, членам його сім'ї або іншим особам;

8) письмовою згодою стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у разі наявності);

9) іншими необхідними документами, передбаченими Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802 (зі змінами).

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу I цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку інформаційне повідомлення про електронні торги повинно містити:

1) загальну інформацію про електронні торги:

відомості про Організатора (найменування, контактні телефони, електронна адреса);

відомості про зберігача (найменування та місцезнаходження (для юридичних осіб), прізвище, ім'я, по батькові та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), контактний телефон, електронна адреса (за наявності), фактична адреса зберігання майна);

порядок оформлення участі в електронних торгах, перелік документів, які надаються учасниками, та вимоги до їх оформлення;

дату внесення інформаційного повідомлення про електронні торги у Систему;

строк підготовки до проведення електронних торгів;

кінцевий термін прийому заявок для участі в електронних торгах;

дату і час початку електронних торгів;

дату і час закінчення електронних торгів (завершення подання цінових пропозицій);

строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу);

порядок та умови отримання майна переможцем;

найменування, контактні телефони, адресу офіційної електронної пошти та реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який у разі визначення переможцем електронних торгів необхідно перерахувати кошти за придбане майно, строки сплати таких коштів, номер виконавчого провадження згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (п.5).

Якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір площі; план приміщень (за наявності); місце розташування; призначення об'єкта; встановлені обмеження; відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір); інформація про орендарів та інших користувачів приміщення, якщо вона відома державному виконавцю (п.9).

Інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги, вноситься Організатором згідно з документами, наданими відповідно до пунктів 2, 3 розділу II цього Порядку (п.10).

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Викладене свідчить про те, що ДП "СЕТАМ", як Організатором внесено повну інформацію про лот №178382, так як це передбачено в цілому Розділом III Порядку. Отже, відповідні твердження позивача є безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, слід звернути увагу суду на те, що у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016р. у справі № 6-3174цс15 викладена наступна правова позиція: «сам по собі факт недотримання вимог щодо строків опублікування оголошення про проведення прилюдних торгів та його змісту, що не вплинуло на результат торгів, не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними».

Позивач оскаржує електронні торги з реалізації предмета іпотеки також у зв'язку з тим, що висновок про вартість майна від 29.07.2016 р. на момент передачі майна на реалізацію 31.01.2017р., на його думку, втратив чинність, оскільки діяв протягом шести місяців, тобто до 29.01.2017р.

Відповідно до ч. 6 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Пунктом 2 розділу VII Порядку передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що повідомлення про проведення електронних торгів щодо реалізації заставного майна ДП «СЕТАМ» на офіційному веб-сайті (АДРЕСА_2) розміщено 18.01.2017р., висновок про вартість майна від 29.07.2016р. на період реалізації арештованого майна чинності не втратив, оскільки був дійсним протягом шести місяців, тобто до 29.01.2017р.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження").

Разом з тим, в межах виконавчого провадження з боку ПП «Рікон-Плюс» не було вчинено будь-яких дій щодо оскарження результатів оцінки від 29.07.2016р., які здійснюється в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» та не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів та скасування протоколу електронних торгів.

Також, позивач вказує на те, що другі торгів 14-16 рудня 2016 року та треті торгів 17-19 лютого 2017 року відбулися з інтервалом більше місяця, що є порушенням ст. 49 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно п. 2 Розділу IX Порядку повторні (треті) електронні торги проводяться у строки. передбачені пунктом 3 розділу III цього Порядку, а майна, що швидко псується, - у строки, визначені пунктом 1 розділу VII цього Порядку, згідно з вимогами, визначеними дим Порядком. Вартість майна, визначена за наслідками зменшення ціни, є стартовою ціною реалізації майна на повторних (третіх) електронних торгах.

Відповідно до п. 3 розділу III Порядку передбачено, що організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна, який становить:

- для торгів за фіксованою ціною - 5 календарних днів;

- для електронних торгів:

- для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн. - 10 календарних днів;

- для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1 000 000,00 грн. - 20 календарних днів;

- для лотів зі стартовою ціною від 1 000 000,01 грн. - 30 календарних днів.

Дата початку проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна.

Частиною 1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Тобто, вищезазначені норми матеріального права містять вказівку, якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим ч.1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», щодо придбання предмету іпотеки за початковою ціною у десятиденний строк з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, призначається проведення у тому самому порядку треті прилюдні торгів.

Викладене вище свідчить про те, що організатором торгів при призначенні оспорюваних (третіх) торгів було у встановленому порядку дотриманні строки визначенні у п. 3 розділу III Порядку, п. 2 Розділу VII, п. 2 Розділу IX Порядку, та положеннях ч. 1,2 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку».

Пунктом 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону).

Відповідно до статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина 4 статті 656 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Оскільки, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів (постанова Верховного суду України від 24.10.2012р. у справі № 6-116 цс 12).

Господарськими судами у справі, що розглядається, таких порушень не встановлено.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням вказаних норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З огляду на положення зазначених вище правових норм та принципу диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Разом з тим, звертаючись до господарського суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016р. у справі №6-2988цс15 приходить до правового висновку, що "головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними".

Проте, обставини, на які посилається позивач, не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права з боку відповідача, способом захисту якого є визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, за результатами розгляду справи, суд прийшов до висновку що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, а тому позовна вимога про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого іпотечного майна, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» у період з 17 лютого 2017 року по 19 лютого 2017 року, реєстраційний номер лота 195452, предметом яких була реалізація предмету іпотеки, а саме: нерухомого майна ПП «РІКОН-ПЛЮС», адміністративної будівлі, загальною площею 2 339,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що вимоги про визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів № 236660 від 19.02.2017р. є похідною від вимоги про визнання недійсними електронних торгів, вона також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.05.2017р.

СуддяА.І. Привалов