КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа№ 925/1606/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.03.2017

у справі №925/1606/16 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Чистий край",

2. Черкаської міської ради

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про заборону використання конструкцій у вигляді урни для сортування сміття - "клінбокси" за відсутності згоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система".

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.03.2017 у задоволенні позову ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 09.03.2017, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що у грудні 2016 року йому стало відомо, що на підставі рішення Черкаської міської ради на центральних вулицях міста Черкаси встановлено спеціальні урни для сортування сміття - "клінбокси", які відрізняються від інших урн наявністю соціальної реклами та окремих відділень для сортування відходів.

Такі спеціальні конструкції, які встановлені відповідачами, порушують права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" як власника об'єкта права інтелектуальної власності у вигляді корисної моделі - спеціальної урни для сортування сміття, внаслідок чого позивач має право вимагати перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання за відсутності згоди позивача.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать винаходи та корисні моделі.

Закон України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" (далі - Закон) визначає, що винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 6 Закону, об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути:

продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо);

процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу.

Пріоритет, авторство і право власності на винахід засвідчуються патентом (деклараційним патентом).

Пріоритет, авторство і право власності на корисну модель засвідчуються деклараційним патентом.

Строк дії патенту України на винахід становить 20 років від дати подання заявки до Установи.

Строк дії деклараційного патенту на винахід становить 6 років від дати подання заявки до Установи.

Обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 Закону права, що випливають з патенту, діють від дати публікації відомостей про його видачу. Патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.

Частиною 5 статті 28 Закону встановлено, що патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом.

Тобто, саме патент надає його власнику виключне право використовувати винахід та виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу.

Позивач не надав докази на підтвердження належності йому патенту на винахід (корисну модель) - «Інформаційний стенд-урна з кошиками для сміття», який, на його думку, використовується відповідачами.

Разом з тим, позивач надав копію повідомлення Укрпатенту щодо встановлення дати подання заявки на винахід (корисну модель) від 23.11.2016 № 27839/ЗУ/16, з якого вбачається, що 16.11.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" подана заявка №на отримання патенту на винахід (корисну модель) під назвою «Інформаційний стенд-урна з кошиками для сміття».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону опубліковані згідно з частиною шістнадцятою статті 16 цього Закону відомості про заявку на патент на винахід надають заявнику тимчасову правову охорону в обсязі формули винаходу, з урахуванням якої вони опубліковані.

Заявник має право на одержання компенсації за завдані йому після публікації відомостей про заявку збитки від особи, яка дійсно знала чи одержала письмове повідомлення українською мовою з зазначенням номера заявки про те, що відомості про заявку на винахід, який нею використовується без дозволу заявника, опубліковані. Зазначена компенсація може бути одержана заявником тільки після одержання ним патенту.

Докази на підтвердження публікації відомостей про заявку на патент на винахід № u201611572 позивач суду не надав, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати про одержання заявником тимчасової правової охорони на винахід «Інформаційний стенд-урна з кошиками для сміття», передбаченої ст. 21 Закону.

Згідно зі ст. 34 Закону будь-яке посягання на права власника патенту, передбачені статтею 28 цього Закону, вважається порушенням прав власника патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Частиною 5 статті 28 Закону патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом.

Тобто, позов про заборону іншим особам використовувати винахід може подати лише особа - власник патенту, або особа, яка придбала ліцензію, та вважає, що відповідні дії порушують її права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання. Кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

У рішенні Конституційного суду України від 01.12.2004 зазначено, що виходячи зі змісту ч.1 ст. 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Як зазначено Конституційним судом України, види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Для розуміння поняття охоронюваний законом інтерес важливо врахувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і не правовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів. Певною конфліктністю характеризуються і охоронювані законом та правом інтереси акціонера і акціонерного товариства, учасника товариства і самого товариства.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто, необхідними умовами захисту прав та охоронюваних інтересів є їх приналежність особі, яка звертається до суду, та їх порушення або невизнання зі сторони іншої особи.

Враховуючи, що позивач не надав будь-які докази належності йому патенту на спірний об'єкт промислової власності, а отже і права на звернення до суду за захистом прав та охоронюваних інтересів, що випливають з правоохоронюваного документа, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові з огляду його безпідставність та недоведеність.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав будь-яких доказів в обґрунтування доводів та вимог позовної заяви та апеляційної скарги.

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 09.03.2017 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.03.2017 у справі № 925/1606/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко