РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017Справа №910/3480/17
За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення заборгованості 41 594,82 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Дуда І.П. представник за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" 41 594,82 грн., з яких: 35 063,00 грн. заборгованість за надані послуги за період з вересня 2016 року по січень 2017 року, 6 531,82 грн. заборгованість з спожитої електроенергії за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року за договором від 01.04.2016 №КЛФ ТК 4-16/04 про надання послуг з технічного обслуговування обладнання.

Про день та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 031; № 032.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.9.2 Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Від відповідача заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання до суду не надходило.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2016 року між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (виконавець) укладено Договір №КЛФ ТК 4-16/04 про надання послуг з технічного обслуговування обладнання (надалі - Договір), предметом якого згідно з п.1.1 Договору є діяльність з надання послуг з технічного обслуговування Замовника, яке встановлено на площах Львівської філії КРРТ.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору, місце встановлення обладнання, що визначене сторонами, знаходиться на об'єкті РТПС-Львів ЛФ КРРТ за адресою: м. Львів, вул. Високий Замок, 9. Перелік обладнання, яке передається на обслуговування, визначається згідно з даними Замовника та вказується в акті приймання-передачі (Додаток №2).

Відповідно до п. 3.1 Договору розмір оплати з поточного обслуговування обладнання за даним Договором встановлюється на договірних засадах у відповідності з Протоколом узгодження договірної ціни (Додатком №1) і складає 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок) з ПДВ на місяць. Протокол є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору замовник щомісячно сплачує вартість спожитої електроенергії згідно показників лічильника станом на 27 число поточного місяця. Вартість електроенергії, споживання якої сплачується Замовником розраховується Виконавцем відповідно до - ціни за 1кВт/год діючого тарифу електропостачальної організації з ПДВ. за поточний місяць відносно до кількості використаних кВт/год.

Починаючи з 01.01.2017 розмір місячної плати за надання послуг визначеної у Договорі коригується відповідно до офіційного індексу інфляції за попередній місяць наростаючим підсумком. У випадку, якщо офіційний індекс інфляції становить менше 1, розмір місячної плати за надання послуг встановлюється на рівні попереднього місяця (п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 3.3 Договору щомісячно до 10 числа місяця наступного за місяцем оплати Виконавець надає Замовнику всі рахунки на повний обсяг обумовлених Договором платежів.

Відповідно до п. 3.4 Договору замовник здійснює оплату згідно виставленого рахунку Виконавця до 20 числа місяця наступного за місяцем оплати в безготівкову порядку на розрахунковий рахунок Виконавця.

Пунктом 5.2.3 Договору (Обов'язки сторін) передбачено, що Замовник зобов'язується вчасно оплачувати надані послуги згідно рахунків, виставлених Виконавцем.

В п. 10.1. розділу 10 Договору сторони домовились, що цей договір діє з 01 квітня 2016 року до 31 грудня 2017 року включно, але в будь-якому випадку до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем в період з вересня 2016 року - січня 2017 року було надано відповідачу телекомунікаційні послуги з технічного обслуговування обладнання на загальну суму 35 063,00 грн., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими печатками замовника та виконавця актами виконання робіт (надання послуг), а саме: акт за вересень 2016 року від 30.09.2016 року на суму 7 000 грн., акт за жовтень 2016 року від 31.10.2016 року на суму 7 000 грн., акт за листопад 2016 року на суму 7 000 грн., акт за грудень 2016 року від 31.12.2016 року на суму 7 000 грн., акт за січень 2017 року на суму 7063,00 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

При цьому, як вбачається із наданих позивачем актів та підтверджено представником останнього в судових засіданнях, будь-які заперечення щодо повного та належного надання послуг у замовника відсутні.

Доказів пред'явлення відповідачем заперечень щодо якості та обсягів наданих послуг та відмови відповідача від приймання наданих позивачем послуг та підписання актів, а також претензій або заперечень щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору до суду не надходило.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем виконано прийняті на себе зобов'язання з надання послуг з технічного обслуговування обладнання у відповідності до умов Договору та в обсягах, зазначених в актах виконання робіт (надання послуг), а відповідачем, у свою чергу, прийнято надані послуги у вказаних обсягах без будь - яких зауважень.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, та які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, за висновками суду, підписання без зауважень виконавцем (позивачем) та замовником (відповідачем) актів виконання робіт (надання послуг), які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, зокрема, як факт виконання позивачем зобов'язання з надання послуг відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов'язання з його оплати, та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за надані позивачем телекомунікаційні послуги.

В свою чергу, в матеріалах справи також наявний акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2016-29.03.2017, згідно з даними якого за відповідачем рахується борг за надані послуги за договором в розмірі 35 063,00 грн. Вказаний акт звірки підписний між сторонами та скріплений печатками сторін.

Також в матеріалах справи наявні акти виконання робіт (надання послуг) щодо компенсації вартості електроенергії, які підписані позивачем та відповідачем та скріплені печатками господарюючих суб'єктів: №1778 від 31.10.2016 на суму 1765,82 грн., №2006 від 30.11.2016 на суму 1626,35 грн., №2210 від 31.12.2016 на суму 1 553,06 грн., №69 від 31.01.2017 на суму 1 586,59 грн. На загальну суму 6 531,82 грн.

В свою чергу, в матеріалах справи також наявний акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2016-29.03.2017, згідно з даними якого за відповідачем рахується борг за спожиту електроенергію за договором в розмірі 6 531,82 грн. Вказаний акт звірки підписний між сторонами та скріплений печатками сторін.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши замовнику (відповідачу) телекомунікаційні послуги з технічного обслуговування телекомунікаційного обладнання згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк не оплатив надані послуги за період з вересня 2016 року по січень 2017 року в розмірі 35 063,00 грн. та не оплатив вартість спожитої електроенергії на суму 6 531,82 грн. з жовтня 2016 року по січень 2017 року.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 35 063,00 грн. вартості наданих послуг за договором за період з вересня 2016 року по січень 2017 року та в частині стягнення вартості спожитої електроенергії на суму 6 531,82 грн. з жовтня 2016 року по січень 2017 року позивачем нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1, літ. А, ідентифікаційний код 30753866) на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 10, ідентифікаційний код 01190043) в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (29005, м. Львів, вул. Князя Романа, буд. 6, код 34926798) 35 063 (тридцять п'ять тисяч шістдесят три) грн. 00 коп. заборгованості за надані послуги, 6 531 (шість тисяч п'ятсот тридцять одну) грн. 82 коп. заборгованості з вартості спожитої електроенергії, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.05.2017

Суддя І.І. Борисенко