ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.2017 Справа № 904/4774/17
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", м. Дніпро

відповідача-2: Приватного підприємства "Жмелик-логістик", с. Непедівка Козятинського району Вінницької області

про стягнення 62 716 грн. 49 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: Задорожний С.О. - представник, дов. від 27.12.2016р. №7636-К-О;

від відповідача-1: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача-2: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів-1,-2, 62 716 грн. 49 коп., що складає 13 237 грн. 88 коп. - заборгованості за кредитом, що виникла відповідно до умов договору від 20.09.2013р. №б/н банківського обслуговування, 22 817 грн. 81 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 26 660 грн. 80 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідачі-1,-2 відзивів на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Приймаючи до уваги, що:

- відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представника відповідача-1 та відповідача-2 не перешкоджає вирішенню спору;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смирнова проти України");

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-1 та відповідача-2.

Оригінали документів, оглянуті у судовому засіданні, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2013р. відповідач-2 - Приватне підприємство "Жмелик-логістик" звернувся до позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з заявою про відкриття рахунку, в якій просив відкрити поточний рахунок №1068 та картковий рахунок №0266, а також з заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

На підставі заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 20.09.2013р. відповідач-2 своїм підписом приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг (що знаходяться на сайті банку www.pb.ua), Тарифах ПриватБанку, які разом з даною заявою складають Договір банківського обслуговування; підписавши дану заяву, відповідач-2 у порядку чинного законодавства також засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ „Приватбанк" документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Згідно пункту 3.2.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг банк при наявності вільних коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом і на цілі, зазначені в заявці на договірне списання (дала - „гарантований платіж" або „заявка"), в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим Договором строки; відновлювальна кредитна лінія (далі - „кредит") надається банком для виконання клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому (гарантованим платежам), термін повернення яких не перевищує терміну повернення кредиту, і які можуть бути змінені або скасовані позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет-клієнт-банк-„Приват24"), шляхом перерахування Банком кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням у дату виконання на поточний рахунок одержувачів, зазначених у заявці.

Пунктом 3.2.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що термін повернення кредиту вказаний у заявці; під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці клієнта; клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30-ти днів після настання терміну повернення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається відповідачем-2 було подані до банку заявки на гарантований платіж (доручення на договірне списання) на загальну суму 30 000 грн. 00 коп., у тому числі: - від 22.11.2013р. №3 на суму 10 000 грн. 00 коп. із датою зарахування коштів отримувачу 27.11.2013р.; - від 20.01.2014р. №6 на суму 20 000 грн. 00 коп. із датою зарахування коштів отримувачу 27.01.2014р. (а.с. 31).

На виконання умов укладеного між сторонами Договору банківського обслуговування позивачем було своєчасно проведено гарантовані платежі, ініційовані відповідачем-2, що підтверджується листами позивача про підтвердження гарантованого платежу (а.с. 32), розрахунком заборгованості (а.с. 30) та виписками по рахунку відповідача-2 (а.с. 33, 34).

Як вбачається відповідачем-2 свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів позивачеві не було виконано, у зв'язку з чим за ним згідно наданого розрахунку утворилася заборгованість у розмірі 13 237 грн. 88 коп.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено, що: - за користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менше 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного в заявці клієнта; винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк заявки; - у період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016 р.); - у випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют на 5 і більше відсотків, сторони на дату укладання даного Договору погодили збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, при цьому, таке збільшення розміру відсотків за користування кредитом неповинне перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті; - інформацію про розмір погодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, банк розміщає для клієнта одним з наступних способів: у письмовій формі, через установлені засоби електронного зв'язку банку й клієнта - системи Інтернет-клієнт-банк "Приват24", повідомленні на еmail, sms-повідомлення на останні відомі Банку номера телефонів/адреси еmail, надані банку при ідентифікації й актуалізації відомостей про клієнта, або іншими засобами; погоджений сторонами змінений розмір відсотків за користування кредитом набуває чинності з моменту його розміщення способом, визначеним цим пунктом, якщо інша дата не встановлена в інформації про зміну розміру відсотків; - у випадку не погашення заборгованості клієнтом по кредиту в термін до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою, при цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016р.); - позичальник зобов'язується негайно передати банку в заставу майнові права на одержання коштів по господарському (-им) договору (-ам) і/або майнові права на одержання товару по господарському (-им) договору (-ам), і/або товар в обороті через укладання з банком відповідних договорів застави; - позичальник зобов'язується не ухилятися від виконання даного обов'язку і/або не перешкоджати в його виконанні та передачі даного майна і майнових прав у заставу банку; - у випадку, якщо в дату виконання заявки або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів - клієнт доручає банку в односторонньому порядку здійснювати списання коштів на погашення заборгованості як за рахунок власних коштів клієнта, що надходять на всі поточні рахунки, відкриті в банку, так і за рахунок невикористаних коштів по „кредитному ліміту на розрахунковому рахунку", подальші взаємовідносини по якому регулюються розділом 3.2.1 „Умов і Правил"; згідно статей 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань за кредитом, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого з зобов'язань має право встановити інший термін повернення кредиту; при цьому банк направляє клієнту повідомлення (через установлені засоби електронного зв'язку банку й клієнта - системи Інтернет-клієнт-банк „Приват24", повідомлення на еmail) із зазначенням дати терміну повернення кредиту; у випадку непогашення заборгованості згідно з цими Умовами у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня після дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою; у випадку порушення клієнтом, на якого поширюються дії пункту 3.2.2.13 („Кредитні канікули"), будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення коштів, передбаченого Умовами та Правилами надання банківських послуг (у т.ч. діючим п. 3.2.2), клієнт сплачує банку пеню у розмірі 56% річних від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки; сплата пені здійснюється починаючи з дня, що йде за днем порушення зобов'язань (пункт 3.2.2.2).

Як вбачається відповідач-2 за користування кредитними коштами повинен був сплатити відсотки, які згідно розрахунку становлять 22 817 грн. 81 коп. (з 27.02.2014р. по 03.03.2017р.).

У відповідності до пункту 3.2.2.7.2 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу-2 позивачем було спрямовано претензію від 08.02.2017р. вих.№31122VIKWS0FX з проханням погасити прострочену заборгованість у повному обсязі; про спрямування відповідачу зазначеної претензії свідчать фіскальний чек „Укрпошта" від 20.02.2017р., список №137 згрупованих поштових відправлень та опис від 20.02.2017р. вкладення у цінний лист (а.с. 36, 38, 39).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами вважається таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості по кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами перед позивачем відповідачем-2 не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пунктів 3.2.2.10.1, 3.2.2.10.4, 3.2.2.10.7 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2, винагороди, передбаченого пунктами 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу; а у разі реалізації банком права, передбаченого пунктом 3.2.2.2. цього Договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожний день прострочення; сплата пені здійснюється у гривні; нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язання, передбаченого пунктами 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15-ти років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом; строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Отже, загальний розмір пені згідно розрахунку становить 26 660 грн. 80 коп. (з 17.11.2014р. по 03.03.2017р.), у тому числі 13 662 грн. 20 коп. - пеня за несвоєчасну оплату тіла кредиту (з 17.11.2014р. по 03.03.2017р.) та 12 998 грн. 60 коп. - пеня за несвоєчасну оплату відсотків за користування кредитом (з 17.11.2014р. по 03.03.2017р.).

З матеріалів справи також вбачається, що 11.08.2015р. між відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", як поручителем, та позивачем - Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк", як кредитором, було укладено договір поруки №31122VIKWS0FX (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого: предметом цього договору є надання поруки за виконання Приватним підприємством «Жмелик-логістик», як боржником, всіх своїх обов'язків за Договором б/н від 20.09.2013р. п/р 1068 (надалі - Кредитний договір) (пункт 1); поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в Кредитному договорі (пункт 2); цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2030р. (пункт 8); сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (пункт 9); за Кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пункт 4); у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів) (пункт 5); поручитель зобов'язаний виконати обов'язок(ки), зазначений(ні) в письмовій вимозі кредитора впродовж п'яти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору (пункт 6); у випадку невиконання поручителем обов'язків боржника за кредитним договором впродовж п'яти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в пункті 5 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка вказана в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення; сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором (пункт 7).

Як вбачається відповідачу-1 позивачем було спрямовано вимогу від 08.02.2017р. вих.№31122VIKWS0FX про сплату на користь позивача заборгованості відповідача-2 за договором від 20.09.2013р. б/н банківського обслуговування; про спрямування вимоги відповідачу-1 свідчить фіскальний чек „Укрпошта" від 20.02.2017р., список №137 згрупованих поштових відправлень та опис від 20.02.2017р. вкладення у цінний лист (а.с. 37, 38, 39-зворотня сторона).

Згідно з частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом солідарного стягнення сум, заявлених до стягнення.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів-1, -2 порівну.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно Витягу від 24.05.2017р. № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційним код14360570) зареєстровано за юридичною адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ідентифікаційний код 35201640) та Приватного підприємства "Жмелик-логістик" (22123, с. Непедівка Козятинського району Вінницької області, вул. Першотравнева, буд. 49; ідентифікаційний код 38675382) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 13 237 (тринадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 88 коп. - заборгованості за кредитом, 22 817 (двадцять дві тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 81 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 26 660 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят) грн. 80 коп. - пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ідентифікаційний код 35201640) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 800 (вісімсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Приватного підприємства "Жмелик-логістик" (22123, с. Непедівка Козятинського району Вінницької області, вул. Першотравнева, буд. 49; ідентифікаційний код 38675382) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 800 (вісімсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

26.05.2017р.