ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" травня 2017 р.Справа № 924/226/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства „Укртелеком в особі Хмельницької філії ПАТ „Укртелеком, м. Хмельницький;

до Управління соціального захисту населення Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, с. Мукша Китайгородська, Кам'янець-Подільського району

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Камянець-Подільської районної державної адміністрації, м. Камянець-Подільський,

2) Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, м.Хмельницький,

про стягнення 99 370,01 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності від 12.12.2016р. №952;

від відповідача: ОСОБА_2 - згідно доручення від 04.04.2017р. №311;

від третіх осіб: не прибув.

В засіданні суду 16.05.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою, відповідно до якої (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом ухвалою від 16.05.2017р.) просить суд стягнути із відповідача 99 370,01 грн. відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у період із 01.01.2016р. по 01.01.2017р. ПАТ „Укртелеком в особі Хмельницької філії ПАТ „Укртелеком надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Камянець-Подільського району Хмельницької області, які підпадають під дію Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, „Про жертви нацистських переслідувань, „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист, „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, „Про охорону дитинства та „Про прокуратуру.

Зазначає, що на направлені звіти форми „2пільга і на неодноразові звернення позивача щодо проведення відшкодування коштів за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення Камянець-Подільського району, відповідач листами від 058.05.2016р. №2288, від 14.07.2016р. №2694, від 26.07.2016р. №2714 повідомляв позивача про те, що на надання пільг населенню на послуги звязку на 2006 рік районним бюджетом коштів не передбачено, тому відшкодування не проводилось.

Отже, враховуючи відсутність оплати відповідачем послуг наданих позивачем, останній був змушений звернутися до господарського суду Хмельницької області за захистом порушених прав та законних інтересів підприємства, про стягнення з відповідача 99370,01 грн. коштів у примусовому порядку.

Позивач посилається на те, що ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ст.178 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання, який відповідно до закону та своїх установчих документів зобов'язаний здійснювати виконання робіт, надання послуг або продаж товарів кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у виконанні робіт, наданні послуг, продаж' товару за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими, крім випадків, передбачених законодавством.

При цьому, ПАТ „Укртелеком як оператор телекомунікацій, враховуючи вимоги вищезазначених норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, надає послуги зв'язку на підставі публічного договору.

Відповідно до п.1 та п.6 ст.92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина: основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних та соціальних гарантій, визначено Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (надалі - Закон). Зокрема, ст.19 Закону встановлено, ще виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993р. №3551-ХП; „Про жертви нацистських переслідувань від 23.03.2000р. №1584-ІІІ, „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ; „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист від 24.03.1998р. №203/98-ВР; „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII; „Про охорону дитинства від 26.04.2001р. №2402-Ш та „Про прокуратуру від 05.11.1991 р. №1789-ХП.

Вказує, що всупереч нормам та положенням чинного законодавства витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг відповідним категоріям населення на пільгових умовах із „01 січня 2016р. по „01 січня 2017 р. відповідачем не відшкодовані.

Вказує, що згідно п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №17 (далі - Положення), підприємства та організації, які надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою „2-пільга.

На виконання вищезазначених вимог Положення Позивач, оформляв та направляв відповідачу щомісячно для здійснення розрахунку за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, звіти, як в електронному вигляді так і поштою, що підтверджується поштовими квитанціями. Отримавши звіти Відповідач не проводив відшкодування.

Позивач вказує, що Законом України „Про Державний бюджет України на 2015р. (Додаток № 7 „Міжбюджетні трансферти (додаткові дотації та субвенції) з Державного бюджету України місцевим бюджетам на 2015 рік), Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 р. передбачено обсяги субвенцій на 2015 рік та 2016 рік з Державного бюджету України міському бюджету на надання пільг з послуг зв'язку та інших, передбачених законодавством пільг. Передбачені у Держаному бюджеті України субвенції на 2016 рік є достатніми для того, щоб відповідач належним чином здійснив відшкодування позивачу коштів у зв'язку із наданням пільг окремим категоріям населення відповідно до Законів України.

Крім того, законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Звертає увагу на те, що згідно із ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч.1-4 ст.48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011 № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що „...деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку , компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Крім того, згідно з ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Тому недофінансування відповідача коштами субвенції з державного бюджету не є підставою для звільнення Відповідача від виконання зобов'язань перед позивачем щодо компенсації втрат від надання послуг на пільговій основі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 18.11.2013 у справі № 902/612/13. Аналогічну позицію з цього приводу висловив і Європейський Суд з прав людини в рішенні від 18.10.2005 в справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України, Верховний Суд України в постанові від 15.05.2012 р. № 11/446, Вищий господарський суд України в постанові від 23.08.2012, в п.5 оглядового листа від 18.02.2013 № 01-06/374/2013.

Разом з тим, відповідно до ст.601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати як на підставі договорів (правочинів), так і безпосередньо з актів цивільного законодавства. У відповідності до частини 2 цієї ж статті Цивільного кодексу України, такими актами є закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Постанови Кабінет) Міністрів України.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна із сторін (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідач у відзиві на позов від 04.04.2017р. проти позову заперечує, обґрунтовуючи тим, що Законом України „Про державний бюджет України на 2016 рік пільги населенню на послуги зв'язку із Державною бюджету місцевим бюджетам не передбачено.

Відповідно до рішення районної ради від про районний бюджет вищезазначені субвенції не передбачено, що підтверджується листами із казначейства №02-21/403 від 04.04.2017р. Відповідно до статті 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів належать видатки на компенсаційні видатки на послуги зв'язку окремих категорій громадян.

Управління соціального захисту населення Кам'янець-Подільської райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо перерахунку та виплати вказаної допомоги поза межами відповідного бюджетного року, воно не може змінити видатки, які визначені Законом України „Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Листом №05/2731 від 26.07.2016р., та відповіддю на лист-претензію №3189, від 31.10.2016р. позивача було попереджено, що на надання пільг населенню на послуги зв'язку на 2016 рік коштів не передбачено. Постанова №256 від 04.02.2002р. на яку посилається позивач не є актуальною, тому як стосується субвенцій державного бюджету, а не місцевого.

Крім того, між позивачем та відповідачем не було укладено договір на надання телекомунікаційних пільг.

Управління соціального захисту населення Кам'янець-Подільської райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо перерахунку та виплати вказаної субвенції поза межами відповідного бюджетного року, воно не може змінити видатки, які визначені Законом України „Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Із наведеного вище вбачається, що всі видатки держави за всіма напрямками визначаються Кабінетом Міністрів України та затверджуються Законом України „Про Державний бюджет України на відповідний рік, який приймається Верховною Радою України, і не можуть бути змінені будь яким розпорядником коштів.

Просить врахувати, що управлінням на засідання сесії районної ради було винесено питання про виділення коштів на суму 134,4 тис грн. для подальшого забезпечення населення наданням пільг на послуги зв'язку Укртелеком. Згідно протоколу №1 від 22.01.2017р. залишено без задоволення. Отже, вважає, що районним бюджетом на 2016 та 2017 роки не передбачено виділення коштів на надання пільг населенню на послуги зв'язку.

Управління соціального захисту населення позов не визнає повністю та просить суд залишити його без задоволення.

Представник позивач в засідання суду 16.05.2017р. прибув, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення позову.

Представник відповідача в засідання суду 16.05.2017р. прибув, із позовними вимогами не погодився із підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи-1 (Камянець-Подільська райдержадміністрація) в засіданні суду 16.05.2017р. участі не приймав, натомість у направленому суду клопотанні від 16.05.2017р. просить слухати справу за відсутності представника третьої особи-1. При вирішенні даної справи підтримує позицію Управління соціального захисту населення Камянець-Подільської райдержадміністрації.

Представник третьої особи-2 (Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області) в засідання суду 16.05.2017р. не прибув, просить розглядати справу за відсутності представника від Головного управління держаказначейства, вказує, що останнє не перебувало із позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдавало і не могла завдати останньому шкоди чи будь-яких інших втрат.

Вказує, що відшкодування вартості пільг наданих пільговим категоріям громадян здійснюється згідно „Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002р. №256.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Публічне акціонерне товариство „Укртелеком м. Київ як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно ОСОБА_1 із ЄДР від 04.04.2015р.

Управління соціального захисту населення Камянець-Подільської районної державної адміністрації по Хмельницькій області, с. Жовтневе, Камянець-Подільський район як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно виписки із ЄДР від 19.10.2015р.

Публічним акціонерним товариством „Укртелеком в особі Хмельницької філії ПАТ „Укртелеком за період із січня 2016 р. по січень 2017р. надавались телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам Камянець-Подільського району Хмельницької області, які підпадають під дію Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, „Про жертви нацистських переслідувань, „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист, „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, „Про охорону дитинства та „Про прокуратуру.

В матеріали справи надано Розрахунок видатків на відшкодування витрат, повязаних із наданням пільг, за період з січня 2016р. по січень 2017р. разом зі списками громадян, які відповідно до законодавства мають пільги, а також яким у вказаний період надавались позивачем телекомунікаційні послуги (за формою 2 пільга - компенсуючий орган 0000 Райфінвідділ).

07.10.2016р. за вих.№03/3639 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям на суму 84 829,56 грн. Аналогічного змісту листи були направлені відповідачу із вимогами про оплату послуг пільговим споживачам разом зі звітами форми „2пільга (лист від 23.06.2016р. №05/2391, від 08.08.2016р. №05/2907, від 17.10.2016р. №05/6735).

У відповідь відповідач листами від 058.05.2016р. №2288, від 14.07.2016р. №2694, від 26.07.2016р. №2714 повідомляв позивача про те, що на надання пільг населенню на послуги звязку на 2006 рік, січень 2017р. районним бюджетом коштів не передбачено, тому відшкодування не проводилось.

04.04.2017р. Головне управління держказанчейської служби України у Хмельницькій області листом за вих.№02-21/403 повідомило відповідача про те, що по головному розпоряднику коштів Управління соціального захисту населення Камянець-Подільської РДА не були заплановані видатки по КФК 090214 „пільги окремим категоріям громадян із послуг звязку у 2016-2017р.р.

Отже, враховуючи відсутність оплати відповідачем послуг, наданих позивачем, ПАТ „Укртелеком звернувся до господарського суду Хмельницької області про стягнення з відповідача 99370,01 грн. коштів у примусовому порядку.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається таке:

Відповідно до ч.1, 3 ст.63 Закону України „Про телекомунікації та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р., споживачами, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України; установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

В Законі України від 22.10.1993р. №3551-XII „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, в Законі України від 23.03.2000р. №1584-ІІІ „Про жертви нацистських переслідувань, в Законі України від 28.02.1991р. №796-ХІІ „Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в Законі України від 24.03.2008 року №203/98-ВР „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус, в Законі України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в Законі України від 26.04.2001 року №2402-ІІІ „Про охорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Згідно ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Згідно з пп.б п.4 ч.1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно п.5 листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 слідує, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п.3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг споживачами послуг Камянець-Подільського району є Управління соціального захисту населення Камянець-Подільської райдержадміністрації, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Зокрема, пунктом 5 Постанови №256 визначено, що Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад .

Згідно з приписами п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №17 від 29.01.2003р., підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Із матеріалів справи слідує, що відповідач отримував від позивача розрахунки за період січень 2016р.- січень 2017р. за формою "2-пільга", а позивач вчиняв дії, спрямовані на підписання акту звірки розрахунків по заявленій до стягнення заборгованості. Натомість, із змісту направлених позивачу листів слідує, що такі кошти не відшкодовувались із посиланням на те, що районним бюджетом вони не передбачались.

Пунктом 2.2. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012р., розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобовязання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком 1 на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобовязання.

Згідно з ч.3 п.7 Порядку №256 органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби.

Відповідно до ч.1 п.8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (ч.2 п.8 Порядку №256).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

При цьому, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо відсутності договірних зобов'язань із позивачем, відсутності бюджетних коштів на відшкодування таких пільг тощо, судом до уваги не приймаються, оскільки не узгоджується із вимогами чинного законодавства із посиланням на практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення із відповідача коштів в сумі 99 370,01 грн. суд вважає обґрунтованими, правомірними, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору згідно вимог ст.ст.44, 49 ГПК України покладаються на відповідача у звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.1, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства „Укртелеком в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м.Хмельницький до Управління соціального захисту населення Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, с. Мукша Китайгородська, Кам'янець-Подільського району, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:1) Камянець-Подільської районної державної адміністрації, м.Камянець-Подільський, 2) Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, м. Хмельницький про стягнення 99 370,01 грн. задовольнити.

Стягнути із Управління соціального захисту населення Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, (32319, с. Мукша Китайгородська, вул. Матросова, 30, Кам'янець-Подільського району, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Укртелеком, в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м.Хмельницький (29013, м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 13, ) 99 370,01 грн. (девяносто девять тисяч триста сімдесят гривень 01 коп.) відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги, та 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 19.05.2017р.

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1-до матеріалів справи

2-Камянець-Подільська районна державна адміністрація, (32301, м.Камянець-Подільський, вул.Троїцька, 4);

3-Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, (29000, м. Хмельницький, вул.Свободи, 70). Всім рекомендов. кореспонд.