РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017Справа №910/5370/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 3 647,52 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_1 довіреність №17/01 від 03.01.2017 року, відповідача - ОСОБА_2, довіреність №46 від 21.03.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 3 647,52 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.04.2014 року в м. Києві, на вул. Регенераторній сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле» д.н. НОМЕР_4 (застрахований позивачем транспортний засіб), автомобіля «Крайслер» д.н.з. НОМЕР_5 та автомобіля «Опель», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4 147,52 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - гр. ОСОБА_3 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.04.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 26.04.2017 року.

24.05.2017 року в судовому засіданні представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки Дніпровського ВДАІ МВС України в місті Києві та постанови Дніпровського районного суду міста Києва, 05.04.2014 року в м. Києві, на вул. Регенераторній Ткаченко Артем Іванович, керуючи автомобілем ГАЗ-31105-801, д.н. НОМЕР_6, відволіклася від керування та скоїла зіткнення з автомобілем «Опель», д.н. НОМЕР_2.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього штраф.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Шевроле» д.н. НОМЕР_4.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6755853/2014/13 від 29.07.2013 року.

Відповідно до рахунку-фактури №КА-1401595 від 26.09.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Шевроле» д.н. НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП склала 4 147,52 грн.

Як вбачається з страхового акту 1 від 07.10.2014 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 4 147,52 грн.

Зазначені кошти в розмірі 4 147,52 грн. позивачем було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням №0045610 від 08.10.2014 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Опель», д.н. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «Шевроле» д.н. НОМЕР_4, керував ОСОБА_3.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Опель», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Шевроле» д.н. НОМЕР_4 у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АС/8582769 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Шевроле» д.н. НОМЕР_4 і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 50 000,00 грн. та франшизу у розмірі 500,00 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «Шевроле» д.н. НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку та ліміту відповідальності та за вирахуванням суми франшизи 500,00 грн. передбаченої договором (полісом) № АС/8582769 позов підлягає задоволенню у розмірі 3 647,52 грн. (4 147,52 грн. (розмір виплаченого страхового відшкодування) мінус 500,00 грн. франшизи).

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми страхового відшкодування є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 3 647,52 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 25; код 23510137) 3 647 (три тисячі шістсот сорок сім) грн. 52 коп. страхового відшкодування та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 29.05.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна