ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.2017 Справа № 904/2200/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Київ

до Приватного підприємства "ЮНІОН ПЛЮС", м. Дніпро

про зобов'язання визнання грошових вимог та включення їх до реєстру кредиторів

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Ярохович Т.А.- представник (дов. №5221-К-О від 10.03.17р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ЮНІОН ПЛЮС" про зобов'язання визнання грошових вимог та включення їх до реєстру кредиторів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ліквідаційною комісією Приватного підприємства "ЮНІОН ПЛЮС" залишено без розгляду заяву позивача про включення його до реєстру кредиторів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2017, порушено провадження та призначено до розгляду на 03.04.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 03.04.2017 на 18.04.2017.

10.04.2017 позивач подав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначив, що ПП "ЮНІОН ПЛЮС" з 14.08.2013 перебуває у стані припинення, строк для заявлення кредиторами своїх вимог не встановлено, що підтверджено інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. 31.10.2016 позивач направив на адресу голови ліквідаційної комісії відповідача заяву з вимогами. 09.02.2017 на адресу позивача повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. Позивач вважає, що такі дії відповідача свідчать про ухилення від визнання грошових вимог.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 18.04.2017 на 15.05.2017.

15.05.2017 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.05.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2003 між Приватним підприємством "ЮНІОН ПЛЮС" (позичальник-відповідач) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (банк - позивач) було укладено кредитний договір №03256/К.

Відповідно до умов п. 1.1. договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 23 000 грн., у строк до 07.11.2004 в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти, комісійну винагороду, в обумовлені цим договором строки.

За використання кредиту у період з дати списання коштів з рахунку до дати погашення кредиту, згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.2.4, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі 25% річних (п. 4.1. договору).

За порушення позичальником зобов'язань з повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 50% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, за порушення позичальником будь-якого зобов'язання з оплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3. цього договору, комісійної винагороди, передбаченої п.п.2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник виплачує банку за кожен день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який виплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2012 у справі №2/0417/3043/2012 (а.с.9-10) задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про солідарне стягнення з Приватного підприємства "ЮНІОН ПЛЮС", ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості у сумі 150 394,64 грн. за кредитним договором №03256/К від 07.11.2003 та про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТБАНК", Приватного підприємства "ЮНІОН ПЛЮС", ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості у сумі 10 000 грн. за договором поруки №167 від 20.10.2010 та договорами поруки від 07.11.2003.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2012 у справі №2/0417/3043/2012, є остаточним, не оскаржене сторонами.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Європейський Суд з прав людини у п. 31 свого рішення "Лізанець проти України" вказує, що право на справедливий суд, як це гарантує п. 1 статті 6 Конвенції (995 004), має тлумачитись у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує, окрім іншого, принцип верховенства права частиною спільної спадщини договірних держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania, №28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999 - VII).

Отже, обставини щодо укладення між позивачем та відповідачем вказаного договору, надання відповідачу кредитних коштів не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Заборгованість стягнута вищевказаним судовим рішенням відповідачем не сплачена.

Станом на 18.10.2016, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №03256/К від 07.11.2003 становить 248 140,66 грн., з яких:

- 15 900,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 83 498,49 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 148 742,17 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту.

Доказів сплати заборгованості відповідач до суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Як стало відомо ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство "ЮНІОН ПЛЮС" перебуває в стані припинення з 14.08.2013. Голова комісії з припинення або ліквідатор - ОСОБА_4 (а.с.22-24).

Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, відповідно до відомостей, що містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство "ЮНІОН ПЛЮС" перебуває в стані припинення, про що 14.08.2013 внесено відповідний запис.

Згідно зі статтею 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

З огляду на що, суд дійшов висновку про те, що позивач був наділений можливістю бути обізнаним стосовно відомостей про перебування відповідача в стані припинення з 14.08.2013.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, граничний строк подачі заяв кредиторів не встановлено.

Згідно із ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Таким чином, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини не дають права ліквідаційній комісії залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Така правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.08.2016 у справі № 904/10526/15.

31.10.2016 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" направило голові комісії з припинення (ліквідатору) ПП "ЮНІОН ПЛЮС" заяву з вимогами (претензія) № 20130823РВ від 26.10.2016, що підтверджується копіями роздруківки з офіційного сайту ДП "Укрпошта" (а.с.18).

Вказана заява з вимогами № 20130823РВ від 26.10.2016, була направлена на адресу ПП "ЮНІОН ПЛЮС", що вказана у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (49101, м. Дніпро, вул. Свердлова, буд. 33).

З зазначеної адреси повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення (а.с.19-20).

Враховуючи наведене, позивач, який є кредитором ПП "ЮНІОН ПЛЮС" (боржник), правомірно направив до ліквідаційної комісії заяву про кредиторські вимоги від 26.10.2016 з грошовими вимогами в розмірі 248 140,66 грн., навіть після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення.

Згідно з частиною 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Так, у визначений частиною 6 статті 105 Цивільного кодексу України строк відповідач заяву з кредиторськими вимогами позивача не розглянув та не надав відповідь на згоду включення його вимог до реєстру кредиторів.

Отже, вимоги позивача на суму 248 140,66 грн. не були розглянуті комісією з ліквідації, а відповідно і не могли бути включені до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, відповідно до статті 111 Цивільного кодексу України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу.

В разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається її учасникам, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом (частини 9, 11 статті).

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом.

Так, матеріали справи не містять доказів про включення кредиторських вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до реєстру вимог кредиторів та проміжного ліквідаційного балансу ПП "ЮНІОН ПЛЮС".

Отже, надавши оцінку всім цим обставинам у сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України, витрати на оплату судового збору у сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Приватне Підприємство "ЮНІОН ПЛЮС" (49101, м. Дніпро, вул. Свердлова, буд. 33, код 32014234) в особі голови ліквідаційної комісії, визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) та включити грошові вимоги в сумі 248140,00 грн. до проміжного ліквідаційного балансу Приватного Підприємства "ЮНІОН ПЛЮС", про що видати наказ.

Стягнути з Приватного Підприємства "ЮНІОН ПЛЮС" (49101, м. Дніпро, вул. Свердлова, буд. 33, код 32014234) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) 1600,00 грн. судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.05.2017

Суддя Я.С. Золотарьова