ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017р. Справа № 914/742/17

За позовом: Релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату Парафії Вознесіння Господнього Залізничного району м. Львова, м. Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

про визнання права власності на самочинне будівництво

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Прокопів І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача: ОСОБА_2 представник.

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін розяснено.

Розглядається справа за позовом Релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату Парафії Вознесіння Господнього Залізничного району м. Львова до Львівської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.04.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.05.2017. В судовому засіданні оголошувалася перерва.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, додаткових письмових та усних поясненнях.

Відповідач в судових засіданнях щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату Парафії Вознесіння Господнього Залізничного району м. Львова (надалі позивач, релігійна громада) звернулася в господарський суд з позовом до Львівської міської ради (надалі відповідач) про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - будівлю храму, позначену на технічному паспорті, виготовленому 11.12.2013 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» під «літ. А-1», загальною площею 686.1 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0,4515 га (кадастровий номер :04:014:0127) на вул. Любінській - вул. І. Виговського у м. Львові.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що релігійна громада зареєстрована як релігійна організація зі статусом юридичної особи з 1995 року, про що присвоєно ідентифікаційний код 20847744. В 1990-х роках позивачем було збудовано будівлю храму по вул. Любінській - ОСОБА_3.

Вказане будівництво проведено господарським способом без оформлення у встановленому законодавством порядку права на виконання будівельних робіт. Відповідно до технічного паспорта на будівлю храму літ. «А-1» за адресою м. Львів, вул. Любінська, б/н, складеного ОКПЛОР «БТІ та ЕО» 11.12.2013, загальна площа будівлі становить 686.1 кв.м.

Як стверджує позивач, відповідно до відомостей бухгалтерського обліку балансова вартість будівлі храму «літ. А-1» складає 312 000 грн.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2016 № 428 затверджено релігійній громаді проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,4515 га (кадастровий номер :04:014:0127) на вул. Любінській - вул. ОСОБА_3 у постійне користування для будівництва та обслуговування храму (код КВЦПЗ 03.04 - для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови). Право постійного користування вказаною земельною ділянкою було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру від 03.03.2017, № запису 19297396.

01.02.2017 релігійна громада звернулася до Інспекції ДАБК у м. Львові про надання розяснень щодо порядку введення будівлі в експлуатацію. Інспекція ДАБК у м. Львові листом повідомила, що питання прийняття в експлуатацію збудованої будівлі храму може бути вирішено в порядку, передбаченому абз.З п.17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів - шляхом подання до Інспекції двох примірників декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Вищенаведене стало підставою для звернення позивача із відповідними позовними вимогами до господарського суду

У представленому відзиві відповідач зазначив, що ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2016 № 428 було затверджено релігійній громаді проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,4515 га на вул. Любінській - вул. ОСОБА_3 у постійне користування для будівництва та обслуговування храму. Рішення Львівської міської ради належним чином було опубліковано, набрало законної сили та не скасовано в судовому порядку. Відповідно, Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Вознесіння Господнього Залізничного району м. Львова, набула право постійного користування земельною ділянкою на вул. Любінській - вул. І. Виговського згідно чинного земельного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із таких мотивів.

Згідно з приписами ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як релігійна організація зі статусом юридичної особи з 1995 року, йому присвоєно .

В 1990-х роках позивачем було збудовано будівлю храму на вул. Любінській - ОСОБА_3 у місті Львові. Вказане будівництво проведено господарським способом без оформлення у встановленому законодавством порядку права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до технічного паспорта на будівлю храму під літ. «А-1» за адресою м. Львів, вул. Любінська, б/н, складеного ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 11.12.2013, загальна площа будівлі становить 686.1 кв.м. Відповідно до експлікації внутрішніх площ до плану будівлі, храм складається з наступних приміщень: на першому поверсі: коридор пл. 8.1 кв.м., коридор пл 20.6 кв.м., господарське пл. 16.1 кв.м., храм пл. 11.6 кв.м., паливна пл. 25.0 кв.м., господарське пл. 28.4 кв.м., сходова клітка пл. 4.4 кв.м., господарське пл. 14.4 кв.м., коридор пл. 8.4 кв.м., господарське пл. 24.9 кв.м, господарське пл. 20.8 кв.м., храм пл. 38.1 кв.м., коридор пл. 12.5 кв.м., храм пл. 222.9 кв.м., господарське пл. 34.1 кв.м., сходова клітка пл. 4.7 кв.м., господарське пл. 12.1 кв.м., храм пл. 21.4 кв.м., господарське пл. 15.4 кв.м, антресоль № 1: антресоль пл. 100.9 кв.м, антресоль № 2: антресоль пл. 41.3 кв.м.

Ухвалою Львівської міської ради від 23.10.2014 № 3993 було погоджено релігійній громаді місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4515 га на вул. Любінській - вул. ОСОБА_3 у постійне користування для будівництва та обслуговування храму.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2016 № 428 було затверджено релігійній громаді проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,4515 га (кадастровий номер :04:014:0127) на вул. Любінській - вул. ОСОБА_3 у постійне користування для будівництва та обслуговування храму (код КВЦПЗ 03.04 - для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель житлової та громадської забудови).

Право постійного користування вказаною земельною ділянкою було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру від 03.03.2017, № запису 19297396.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України обєкт нерухомості вважається самочинним якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинно збудованим.

Частиною третьою статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, тобто право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником або користувачем, якщо такий є, та не являється забудовником.

Ця умова є необхідною для визнання права власності на самочинно збудований обєкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: відсутність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості.

З контексту частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

До матеріалів справи сторонами не долучено доказів оскарження в судовому порядку здійсненої позивачем побудови храму за адресою: м. Львів, на вул. Любінська-Виговського.

Як вбачається із висновку судового експертно-розрахункового бюро ТзОВ «СЕРБ» (експерт ОСОБА_4 свідоцтво від 21.06.2013 № 1637) експертного дослідження з визначення відповідності будівлі збудованого храму (церкви) «Воскресіння Господнього» на вул. Любінська-Виговського у м. Львові вимогам ДБН від 03.05.2017 № 15/17, храм відповідає нормам ДБН В.2.2-9.2009 «Громадські будівлі та споруди. Основні положення»; та п.п. 2.4., 2.8., 2.10, 2.13, 3.2, 4.1, 4.7, 4.10, 4.18, 4.23, 5.1, 5.17, 6.1, 7.1 посібнику «Культові будинки та споруди різних конфесій».

Крім того, згідно з Висновком про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта (будівля храму «Вознесіння Господнього») проведеного підприємством обєднання громадян «Навчально-методичний інжиніринговий центр Гільдії інженерів технічного нагляду за будівництвом обєктів архітектури, копію якого долучено до матеріалів справи, за результатами огляду встановлено, що стан обєкта добрий.

Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, ствердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 № 750) (надалі Порядок), у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

З огляду на вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 49 ГПК України, судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Релігійною громадою Української Православної Церкви Київського Патріархату Парафії Вознесіння Господнього Залізничного району м. Львова (79054, м. Львів, вул. Виговського, 41/191, ) право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - будівлю храму, позначену на технічному паспорті, виготовленому 11.12.2013 року ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» «літ. А-1», загальною площею 686.1 кв.м., що розташована на земельній ділянці площею 0, 4515 га (кадастровий номер :04:014:0127) на вул. Любінській - вул. І. Виговського у м. Львові.

Повне рішення складено 26.05.2017.

Суддя Манюк П.Т.