РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017Справа №910/5459/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний центр"Восток"
до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"
простягнення 26 500,00 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Харламов Д.І. - представник за довіреністю б/н від 10.05.17
від відповідача не з'явився
У судовому засіданні 17.05.2017 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний центр "Восток" до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 26 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди № 35/36-Б від 01.06.2016 належним чином не виконав свої зобов'язання щодо вчасної та повної оплати орендних платежів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 26 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2017 порушено провадження у справі № 910/5459/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 17.05.2017.

10.05.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач зазначає, що станом на 03.05.2017 відповідач не виконав передбачені п. 4.2. договору зобов'язання щодо оплати авансового платежу за користування орендованим майно у травні 2017 року, у зв'язку з чим у останнього збільшився розмір заборгованості на суму 5 300,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості ПрАТ "Телесистеми України" за договором оренди № 35/36-Б від 01.06.2016 становить 31 800 грн.

У судове засідання, призначене на 17.05.2017, з'явився представник позивача, який надав додаткові документи для долучення до матеріалів справи, підтримав подану через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог та просив прийняти її до розгляду.

Судом досліджено заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та встановлено, що заява подана із дотриманням вимог ст. 22 ГПК України.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Враховуючи викладене, судом приймається вказана заява позивача до розгляду, тобто у справі має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

У судовому засіданні суд заслухав представника позивача, який позов з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 17.05.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 060, з якого вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі була отримана відповідачем 12.04.2017.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний центр "Восток" (далі - позивач, орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України" (надалі- відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 35/36-Б (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець зобов'язався передати орендареві в тимчасове користування на термін, встановлений цим договором наступні площі (надалі - об'єкт оренди), що належить орендодавцеві на правах власності:

- 15 кв.м площі покрівлі, будівлі Ділового .Центру (ДЦ) "Бердянськ" під встановлення щогли з антенно-фідерними пристроями та приміщення площею 8 кв.м. для розміщення телекомунікаційного обладнання, розташований за адресою: Україна, Запорізька обл., м. Бердянськ, пр.Праці/вул.Дюмина 33/55 (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору орендар використовує об'єкти оренди для розміщення телекомунікаційного обладнання ПрАТ "Телесистеми України".

Згідно з п. 4.1. договору вартість орендної плати договірна і складає 5300,00 гривень (п'ять тисяч триста гривен 00 копійок) в місяць, з урахуванням 20% ПДВ.

Визначена в цьому пункті орендна плата включає усі податки, збори і які-небудь інші обов'язкові платежі, які підлягають оплаті згідно чинного законодавства України.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендна плата здійснюється авансовим платежем, шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, до 25 числа місяця, передування звітному.

Орендар має право вносити орендну плату вперед за будь-який період в розмірі визначеному на момент оплати. В цьому випадку порядок перегляду орендної плати на термін оплати не поширюється (п.4.4. договору).

Договір оренди набуває чинності з 01 червня 2016 року і діє до 31 травня 2017 року, за умови дотримання сторонами зобов'язань за даним договором (п. 3.1. договору).

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об'єкти оренди, що підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі орендованого майна від 01.06.2016 року.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання щодо вчасної та повної оплати орендних платежів, у зв'язку з чим позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вказує на існування у відповідача заборгованості за договором оренди № 35/36-Б від 01.06.2016 у розмірі 31 800,00 грн.

25.01.2017 року з метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію вих. № 50-01/52, відповідно до якої позивач просив перерахувати заборгованість протягом трьох банківських днів з моменту отримання даної претензії. Дана претензія була отримана відповідачем 30.01.2017, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 495, однак залишена останнім без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як передбачено умовами договору орендна плата здійснюється авансовим платежем, шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, до 25 числа місяця, передування звітному (п.4.2. договору).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач на виконання умов договору оренди № 35/36-Б від 01.06.2016 передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне користування 15 кв.м площі покрівлі, будівлі Ділового Центру (ДЦ) "Бердянськ" під встановлення щогли з антенно-фідерними пристроями та приміщення площею 8 кв.м. для розміщення телекомунікаційного обладнання, розташований за адресою: Україна, Запорізька обл., м. Бердянськ, пр.Праці/вул.Дюмина 33/55, що підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна від 01.06.2016, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

В свою чергу, відповідач в порушення умов договору не виконав належним чином своїх зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів, внаслідок чого у останнього станом на момент розгляду спору утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 31 800,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом звіряння за червень 2016 року - травень 2017 року та підписаною головою правління ПрАТ "Акціонерний центр "Восток" та головним бухгалтером довідкою про заборгованість за договором оренди № 35/36Б від 01.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням вимог ст. 530 ЦК України та п. 4.2. договору строк виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати орендних платежів за договором оренди № 35/36-Б настав.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання своїх зобов'язань щодо сплати орендних платежів за договором оренди № 35/36-Б від 01.06.2016, не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 31 800,00 грн. є обґрунтованими, належним чином доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при задоволенні позову на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7, ідентифікаційний код 22599262) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерний центр "Восток" (69096, м. Запоріжжя, вул. Вінтера, буд. 2, ідентифікаційний код 06723314) 31 800 (тридцять одну тисячу вісімсот) грн. 00 коп. -заборгованості по орендним платежам та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2017

Суддя Пукшин Л.Г.