УХВАЛА

11.05.2017Справа № 13/489

За заявою Служби безпеки України

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

у справі № 13/489

за позовом Служби безпеки України

до приватного підприємства науково-дослідний центр "Проблеми людини"

про стягнення 14 116,79 грн.

Суддя Привалов А.І.

Представники сторін:

від позивача (заявника): Скрипніков Д.С., довіреність № 22/1362-Д від 10.07.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба безпеки України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства науково-дослідний центр "Проблеми людини" про стягнення 14 116,79 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.04.2007р. (суддя ОСОБА_1) позовні вимоги Служби безпеки України (з урахуванням уточнення позовних вимог) задоволено частково; розірвано укладений 24.07.2003р. між Службою безпеки України та приватним підприємством науково-дослідний центр "Проблеми людини" Договір про створення та видання книги "Проблеми боротьби з корупцією, організованою злочинністю та контрабандою"; стягнуто з відповідача на користь Служби безпеки України основну заборгованість в сумі 12 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 159,00 грн., 3% річних в розмірі 270,25 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 134,29 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

14.05.2007 р. на виконання вказаного рішення, господарським судом, в порядку ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, видано відповідний наказ.

05.04.2017р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача (стягувача) про поновлення строку пред'явлення наказу суду від 14.05.2007р. у справі № 13/489 щодо стягнення з приватного підприємства науково-дослідний центр "Проблеми людини" на користь Служби безпеки України 12 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 159,00 грн., 3% річних в розмірі 270,25 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 134,29 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. до виконання.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 05.04.2017р. за № 05-23/1313 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи, у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_1, в провадженні якого раніше перебувала справа № 13/489.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.04.2017р. визначено суддю Привалова А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2017р., відповідно до положень ст. 119 ГПК України, заяву позивача (стягувача) про поновлення строку пред'явлення наказу суду від 14.05.2007р. у справі № 13/489 до виконання було призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.05.2017р.

Присутній у судовому засіданні 11.05.2017р. представник заявника просив задовольнити подану заяву про поновлення строку пред'явлення наказу суду від 14.05.2007р. у справі № 13/489 до виконання та подав документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника стягувача, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва №13/489 від 14.05.2007р. було встановлено до 14.05.2010р.

З долучених до заяви матеріалів, а саме постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районого управління юстиції у м. Києві від 21.05.2010р. про відкриття виконавчого провадження вбачається, що наказ Господарського суду міста Києва № 13/489 від 14.05.2007р. перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби.

Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі заяви сятгувача від 12.05.2010р.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районого управління юстиції у м. Києві від 23.02.2012р. відкрито виконавче провадження №31361295 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 13/489 від 14.05.2007р.

Заявник стверджує, що 26.02.2016р. довідався про наявність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень постанови від 12.09.2013р. ВП№31361295 про закінчення виконавчого провадження та повернення оригіналу судового наказу від 14.05.2007р. № 13/489 до Господарського суду м. Києва.

З метою з'ясування інформації про вказане виконавче провадження № 31361295, а також отримання підтвердження надсилання виконавчого документу до суду заявник звертався до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві із заявами від 30.03.2016р. №16/1816, від 13.07.2016р. № 16/3981, від 26.07.2016р. № 16/4214.

За результатами ознайомлення 11.04.2016р. представником СБУ в Господарському суді м. Києва з матеріалами судової справи № 13/489 останнім з'ясовано, що примірник наказу Господарського суду м. Києва від 14.05.2007р. № 13/489 до суду не надходив.

У відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

З ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України випливає, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В Інформаційному листі «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» від 15.03.2007р.01-8/123 Вищий господарський суд України на запитання: «Чи достатньо для вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання про це або наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена?» довів Господарським судам України те, що згідно з частиною першою статті 53 ГПК за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК.

Таким чином, при розгляді заяви про відновлення процесуального строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів. Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним судом України в постанові від 17.01.2006р. N 3/376(5/323).

У відповідності до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Так, з правової конструкції вказаної частини статті 119 слідує, що пропущений строк для пред'явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

За таких обставин, господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому ж, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Дослідивши подану до суду заяву та додані до неї матеріали суд прийшов до висновку, що обставини, наведені позивачем у заяві не є поважними для поновлення строку пред'явлення наказу до виконання з огляду на наступне.

Зі змісту заяви позивача та доданих до неї документів вбачається, що стягувач вже неодноразово звертався до ВДВС з метою примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 13/489 від 14.05.2007р., який не був виконаний у зв'язку із відсутністю майна боржника, що свідчить про вчинення стягувачем дій щодо подання вказаного наказу в межах строків дійсності для пред'явлення відповідного виконавчого документа до виконання.

В свою чергу, заявник стверджує, що протягом 2012-2015 років представниками СБУ періодично здійснювалось ознайомлення з матеріалами зазначеного виконавчого провадження та направлялись запити про надання інформації на адресу відділу державної виконавчої служби, однак про закінчення виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 12.09.2013р. №31361295 та повернення оригіналу судового наказу від 14.05.2007р. № 13/489 до Господарського суду м. Києва заявник довідався лише у 2016 році, а копія постанови про закінчення виконавчого провадження та оригінал виконавчого документа на адресу СБУ не надходили, підтвердження надсилання вказаних документів до СБУ Печерським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві не надано.

Однак, дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби з приводу примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №13/489 від 14.05.2007р. заявником в передбаченому ст. 121-2 ГПК України порядку не оскаржувались.

Крім того, як зазначено в заяві, стягувач 26.02.2016р. довідався про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №13/489 від 14.05.2007р. та повернення оригіналу судового наказу від 14.05.2007р. № 13/489 до Господарського суду м. Києва, а 11.04.2016р. відбулось ознайомлення з матеріалами господарської справи представника СБУ, під час якого встановлено, що примірник наказу до суду не надходив.

Разом з цим, заявник, встановивши, що наказ не перебуває на виконанні у виконавчій службі, а строк пред'явлення до виконання якого є таким, що закінчився, звернувся до суду з заявою про його поновлення лише через рік - у квітні 2017 року.

Однак, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст. 33 ГПК України на підтвердження наявності істотних обставин та поважних причин, які б виправдовували зволікання щодо звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Крім того, судом встановлено, що на дату винесення даної увхали в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про боржника - приватне підприємство науково-дослідний центр "Проблеми людини", .

Отже, задоволення даної заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання не призведе до фактичного виконання рішення суду та відновлення прав стягувача.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку Службою безпеки України без будь-яких поважних причин було пропущено строк пред'явлення наказу до виконання, у зв'язку з чим, вказаний строк поновленню не підлягає.

За таких обставин, заява Служби безпеки України про поновлення строку пред'явлення наказу суду від 14.05.2007р. у справі № 13/489 щодо стягнення з приватного підприємства науково-дослідний центр "Проблеми людини" на користь Служби безпеки України 12 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 159,00 грн., 3% річних в розмірі 270,25 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 134,29 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн. до виконання згідно зі ст. 119 ГПК Уркаїни підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Служби безпеки України про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва №13/489 від 14.05.2007р.

Суддя А.І. Привалов