Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" травня 2017 р. Справа № 906/388/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність №06 від 03.03.2017;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (м. Київ)

до Публічне акціонерне товариство "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (м. Бердичів Житомирська область)

про стягнення 1 618 000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 618 000,00грн. за неналежне виконання договору безпроцентної поворотної позики №21/16 від 21.06.2016. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не прибув. 22.05.2017 на адресу суду від позивача електронним зв'язком надійшло клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника ТОВ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" на підставі наявних матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 23.05.2017 за вих.№16юр. Зокрема зазначив, що заборгованість перед позивачем виникла внаслідок скрутного фінансового становища та в зв'язку з відсутністю вільних обігових коштів на підприємстві. В зв'язку з чим ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" не зміг провести розрахунки та повернути позику у зазначений договором термін. На виконання вимог ухвали суду надав акт звірки взаємних розрахунків станом на 19.05.2017, підписаний і скріплений печатками обох сторін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (далі за текстом - TOB "БМЗ "Прогрес", позикодавець/позивач) та Публічним акціонерним товариством "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (позичальник/відповідач) було укладено договір безпроцентної поворотної позики № 21/16 (а.с.18-21), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає у розпорядження позичальникові грошові кошти у розмірі, визначеному у п.3.1 цього договору на безвідсотковій поворотній основі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у визначений цим договором строк.

Сума позики за договором становить 1 618 000,00грн. (п.3.1 договору).

Позика передається у безготівковій формі, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів, у розмірі, який зазначено у п.3.1 даного договору, на поточний рахунок позичальника (п.4.1 договору).

Позика вважається переданою позичальникові в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, про що свідчить відповідна виписка банківської установи позичальника (п.4.3 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник зобов'язаний повернути фінансову допомогу в строк до 30 листопада 2016 року включно.

Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця (п.5.4 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. (п.10.1 договору).

Відповідач свої договірні зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги не виконав.

Неповернення відповідачем отриманих коштів спонукало позивача звернутись за захистом порушеного права до суду.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склались між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору позики, регулювання яких здійснюється на підставі параграфу 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад", ст.ст.1046-1053 ЦК України.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, положенням договору про надання безпроцентної поворотної позики від 21.06.2016 сторони передбачили, що позичальник зобов'язаний повернути фінансову допомогу в строк до 30.11.2016 включно.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов визнав, доказів сплати заборгованості не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до чинного законодавства і умов договору, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (13306, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Європейська, 79, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд.16, оф.1/22, ):

- 1 618 000,00грн. - боргу;

- 24 270,00грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24 травня 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек.з повід.)