РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017Справа №910/326/17
За позовом Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України"

до Державного підприємства "Укрвакцина" Міністерства охорони здоров'я України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство охорони здоров'я України

про стягнення грошових коштів

Суддя: Ярмак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Голубков А.Г. - за довіреністю;

від відповідача: Устіч Ю.С. - за довіреністю;

від третьої особи: Мокрицька К.В. - за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України" до Державного підприємства "Укрвакцина" Міністерства охорони здоров'я України про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017 суддею Цюкало Ю.В. порушено провадження у справі №910/326/17, розгляд справи призначено на 06.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Міністерство охорони здоров'я України та відкладено розгляд справи на 27.02.2017.

27.02.2017 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 продовжено строк розгляду справи № 910/326/17 та відкладено її розгляд на 20.03.2017.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку із закінченням терміну повноважень у судді Цюкала Ю.В. справу № 910/326/17 було передано для розгляду судді Ярмак О.М.

17.03.2017 відповідачем подано додаткові пояснення по справі.

Ухвалою від 23.03.2017 суд прийняв справу до свого провадження та призначив її розгляд на 11.04.2017.

Ухвалою від 11.04.2017 розгляд справи відкладено на 16.05.2017.

12.05.2017 відповідачем подано клопотання про зменшення пені та застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні 16.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 між Державним підприємством «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров'я України (надалі - Відповідач, орендар) та Державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» (надалі - Позивач, орендодавець) було укладено договори оренди транспортного засобу, а саме: Договір № 2/4-1/148/3-13 (надалі - «Договір № 148»), Договір № 2/4-2/149/3- 13 (далі - «Договір № 149»), Договір № 2/4-3/150/3-13 (далі - «Договір № 150), далі разом за текстом - Договори.

Відповідно до п.1.1 вказаних Договорів, Позивач зобов'язувався у 2013 році передати, а Відповідач прийняти в тимчасове користування за плату на встановлений цими Договорами строк транспортний засіб для службового використання у технічно справному стані, а саме:

- за Договором № 148 - Ford Mondeo, державний номер АА 8050 ВС (далі - Майно);

- за Договором № 149 - КІА Magentis, державний номер АА1239 IT ВС (далі - Майно);

- за Договором № 150 - Mitsubishi Grandis, державний номер АА 3868 ТС ВС (далі Майно).

Згідно п. 4.1 Договорів, строк користування (оренди) Майном визначено з січня по грудень 2013 р.

Пунктами 2.2 Договорів передбачено, що вартість щомісячної плати за користуванням Майном визначається Орендодавцем у порядку, визначеному чинним законодавством України, та наводиться у Додатку № 1 до кожного із Договорів, що є його невід'ємною частиною.

Згідно п.3.1 вищевказаних Договорів, Орендар зобов'язувався щомісячно сплачувати орендодавцю плату за користування Майном, зазначену в Додатку № 1 до Договору, яка становить: за Договором № 148 - 12 228,00 грн. з ПДВ; за Договором № 149 - 9 570,00 грн. за Договором № 150 - 11 460,00 грн. з ПДВ.

Згідно Актів - прийому-передачі від 02 січня 2013 p., складених за кожним із Договорів, позивач передав відповідачу у користування Майно в належному для експлуатації технічному стані.

Відповідно до п.5.3 Договорів, Відповідач, зобов'язувався вчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за користування Майном у розмірі та порядку, встановлених у цих Договорах.

Пунктом 3.2 Договорів передбачено, що оплата за користування Майном повинна була здійснюватися протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками Сторін Актів наданих послуг, які складаються Орендодавцем у 2-х примірниках і передаються на підписання Орендарю у строк не пізніше 5-ти робочих днів після закінчення поточного місяця користування Майном.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договорами, підписані Відповідачем без зауважень та заперечень.

Проте, Відповідач в порушення умов Договорів, здійснив оплату за користування майном не в повному обсязі. Зокрема, Відповідачем не здійснено оплату за користування майном на загальну суму 65 516,00 грн.:

1) за Договором № 148:

- за листопад 2013 р. - в сумі 11 228,00 грн. з ПДВ, згідно Акту здачі-прийняття робіт наданих послуг) № 12415 від 29.11.2013 (часткову оплату здійснено в сумі 1000,00 грн. згідно банківської виписки від 13.08.2015);

- за грудень 2013 р. - в сумі 12 228,00 грн. з ПДВ, згідно Акту здачі-прийняття робіт наданих послуг) № 13419 від 31.12.2013;

2) за Договором № 149:

- за листопад 2013 р. - в сумі 9 570, 00 грн. з ПДВ, згідно Акту здачі-прийняття робіт наданих послуг) № 12416 від 29.11.2013;

- за грудень 2013 р. - в сумі 9 570,00 грн. з ПДВ, згідно Акту здачі-прийняття робіт наданих послуг) № 13418 від 31.12.2013;

3) за Договором № 150:

- за листопад 2013 р. - в сумі 11 460,00 грн. з ПДВ, згідно Акту здачі-прийняття робіт наданих послуг) № 12418 від 29.11.2013;

- за грудень 2013 р. - в сумі 11 460,00 грн. з ПДВ, згідно Акту здачі-прийняття робіт наданих послуг) № 13417 від 31.12.2013.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач вказував на пропуск позивачем строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості, з приводу чого суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до абз. 1 п. 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Як встановлено вище, позивачем заявлено до стягнення заборгованість з орендної плати за листопад 2013 р. та грудень 2013 р., а до суду звернувся з позовом - 30.12.2016. Отже, позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду про стягнення заборгованості з орендної плати за листопад 2013.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за оренду в розмірі 33 258,00 грн. (за грудень 2013).

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Нормами ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно п. 6.2 вказаних вище Договорів, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань щодо здійснення розрахунків за користування Майном відповідно до умов Договору, Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру прострочених платежів за кожний день затримки.

Статтею 258 Цивільного Кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 2 вказаної норми ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вже було зазначено судом, заборгованість у відповідача з орендної плати виникла за листопад та грудень 2013р. та орендна плата повинна бути здійснена орендарем протягом п'яти днів з дати підписання актів (п. 3.2 договору). Акти підписано сторонами 29.11.2013 та 31.12.2013. Таким чином, строк позовної давності в один рік до вимог про стягнення з відповідача пені сплинув 06.01.2015 р. (1 рік з останнього місяця, в якому відбулось порушення), а з даним позовом до суду позивач звернулося 30.12.2016 року.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені у сумі 70 377,78 грн. задоволенню не підлягають.

Лист від 04.05.2017 про неотримання коштів з державного бюджету на вказані цілі та посилання відповідача на п. 6.3. договорів, щодо звільнення його від відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки відносини відповідача з бюджетом не впливають на виконання його зобов'язань по укладених та виконаних договорах.

Інші доводи відповідача, викладені у письмовому відзиві не підтверджені належними та допустимими доказами, спростовуються матеріалами справи та приписами чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров'я (01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд.7; ) на користь Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України" (03151, м. Київ, вул. Ушинського, буд. 40; ідентифікаційний код 20015794) 33 258 (тридцять три тисячі двісті п'ятдесят вісім) грн. 00 коп. заборгованості та 1 047 (одну тисячу сорок сім) грн. 63 коп. судового збору.

2. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.05.2017

Суддя О.М.Ярмак