РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017Справа №910/581/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"

про стягнення заборгованості 716 909,14 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Свистун С.Я., довіреність №51 від 03.01.2017

Від відповідача Попічко Р.Р., довіреність №Д-074/2016 від 26.04.2016

Рябченко В.О., довіреність №Д-076/2016 від 26.04.2016

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" про стягнення заборгованості 716 909,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 порушено провадження у справі № 910/581/17 та призначено розгляд на 13.02.2017.

09.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

13.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні 13.02.2017 оголошено перерв до 27.02.2017.

В судове засідання 27.02.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, підтримав своє клопотання про витребування додаткових доказів, а саме: реєстр акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк".

Заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку до необхідності задоволення представника відповідача про витребування додаткових доказів.

Ухвалою від 27.02.2017 розгляд справи відкладено на 20.03.2017.

17.03.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано пояснення по справі.

20.03.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.04.2017

27.03.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення по справі.

03.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 призначено розгляд справи на 28.04.2017.

27.04.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано додаткові документи у справі.

В судове засідання 28.04.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 28.04.2017 представник відповідача з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 28.04.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (назва змінена на публічне акціонерне товариство (Банк), як гарантом та Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» (боржник), як принципалом було укладено договір № 123/USE-12.1-308-Д/Г-08 про забезпечення надання гарантії (далі - Договір гарантії).

Між Гарантом та Принципалом було укладено Договори про внесення змін до Договору гарантії від 07.05.2009, 08.12.2009, 16.02.2013, 13.08.2013, 24.12.2013, 18.06.2014, 28.02.2014, 30.10.2014 за умовами яких строк дії Договору було продовжено.

За умовами п. 1.1. Договору гарантії Банк за дорученням Боржника забезпечує випуск банком, зареєстрованим в Таїланді («Банк бенефіціара») гарантії виконання (надалі за текстом - «Гарантія») на суму 1 176 074,77 доларів США на користь Королівського ВМФ Таїланду (надалі за текстом «Бенефіціар») для забезпечення укладання Контракту № АРС 1/2008.

Відповідно до п. 1.2. Договору гарантії, для забезпечення випуску Гарантії Банком бенефіціара Гарант випускає Контргарантію (надалі за текстом - «Контргарантія») на користь банку Commerzbank AG, Франкфурт-на-Майні, Німеччина (надалі за текстом - «Банк- кореспондент» та розміщує свої власні кошти в сумі 1 176 074,77 доларів США на рахунку покриття в Банку-кореспонденті для забезпечення подальшого випуску Гарантії Банком бенефіціара на користь Бенефіціара.

Кошти на рахунку покриття будуть в Банку-кореспонденті розміщені на період дії Контргарантії до отримання Гарантом повідомлення про його звільнення від зобов'язань по Контргарантії та повернення коштів, після чого Гарант звільнить Принципала від зобов'язань по цьому Договору (п. 1.3. Договору гарантії).

Відповідно до п. 1.4. Договору гарантії з усіма змінами та доповненнями до нього, сторони погодили, що: «Гарантія надається на строк до 28.02.2015. але в будь-якому випадку до повного звільнення від зобов'язань за Гарантією.

Контргарантія надається на строк до 28.03.2015. але в будь-якому випадку до повного звільнення від зобов'язань за Контргарантією.

Строк дії цього Договору до 11.04.2015 але в будь-якому випадку до повного звільнення від зобов'язань за Договором».

Договором гарантії передбачено, що Контргарантія випускається англійською мовою згідно з текстом, наведеним у Додатку № 1 до цього Договору. За умовами п. 1.6 Договору

гарантії, сторонами погоджено, що Контргарантія буде направлена до Банку - кореспондента

по системі SWIFT.

За умовами пункту 1.7. Договору гарантії з усіма змінами та доповненнями до нього, Принципал сплачує Гаранту комісію за надання та обслуговування Контрагарантії згідно з діючими тарифами Гаранта, зокрема:

- комісійні за надання та обслуговування Контргарантії на умовах покриття коштами клієнта - 0,2% від суми Контргарантії, мін. 200,00 доларів США за квартал або його частину,

- комісійні за оформлення договору про забезпечення надання гарантії 70,00 доларів США;

- інші комісійні згідно з тарифами Гаранта.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору гарантії Принципал зобов'язується сплачувати комісію за надання послуги згідно з п.1.7. цього договору протягом 3-х банківських днів з дати отримання повідомлення від Гаранта (щоквартально) у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату оплати.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору гарантії відшкодовувати всі витрати інших банків, що виникли під час обслуговування Гарантії, протягом 3-х банківських днів з дати отримання повідомлення від Гаранта про сплату таких витрат.

За п. 2.1.7. Договору гарантії у разі отримання від Гаранта повідомлення про надходження вимоги за Контргарантією від Банку бенефіціара, який отримав вимогу по Гарантії від Бенефіціара, протягом 2-ох банківських днів з дня отримання повідомлення від Гаранта перерахувати Гаранту списану з рахунку покриття суму.

Відповідно до п. 2.2.1. Договору гарантії Гарант зобов'язується протягом двох банківських днів з дати підписання Договору випустити Контргарантію за умови виконання Принципалом вимог передбачених п. 2.1.6. цього договору.

Відповідно до п. 2.1.7. Договору гарантії, Принципал зобов'язаний у разі отримання від Гаранта повідомлення про списання коштів з рахунку покриття, відкритого в Банку- кореспонденті, у зв'язку з надходженням вимоги за Контргарантією від Банку бенефіціара, протягом 2 (двох) банківських днів з дати отримання повідомлення від Гаранта перерахувати Гаранту списану з рахунку покриття суму.

Згідно п. 4.1. Договору гарантії за невиконання або несвоєчасне виконання умов п. п. 2.1.1, 2.1.2., 2.1.3., 2.1.7., 2.1.8., 2.1.9. цього договору Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі 0,10 (нуль цілих одна десята) процента від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Згідно п. 5.1. даного договору, в усіх розрахунках за цим договором приймається рік рівним 360 дням, місяць рівний календарній кількості днів.

Відповідно до п. 5.5. Договору гарантії, гарантія підпорядковується чинному законодавству України. Усі спори та розбіжності, що виникають між сторонами за цим Договором, підлягають вирішенню господарським судом.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання і обов'язок Відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу Банку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що Банком взяті на себе зобов'язання по Договору гарантії виконані в повному обсязі, що встановлено у рішеннях господарського суду.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.06.2016, за результатом розгляду справи № 910/18081/15 зазначено, що господарським судом досліджені правовідносини між Банком і Відповідачем, які виникли на підставі Договору гарантії, з боку Банку виконані вимоги договору, а Відповідач неналежним чином здійснює виконання Договору гарантії, у зв'язку з чим задоволені вимоги Банку заявлені за Договором гарантії станом на 15.06.2015 в повному обсязі, в тому числі і такі, що виникли під час знаходження ПАТ «ВіЕйБі Банк» в процедурі ліквідації.

Рішенням Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016, за результатом розгляду справи № 910/13112/16 зазначено, що господарським судом досліджені правовідносини між Банком і Відповідачем, які виникли на підставі Договору гарантії, з боку Банку виконані вимоги договору, а Відповідач неналежним чином здійснює виконання Договору гарантії, у зв'язку з чим задоволені вимоги Банку заявлені за Договором гарантії станом на 23.05.2016 в повному обсязі, в тому числі і такі, що виникли під час знаходження ПАТ «ВіЕйБі Банк» в процедурі ліквідації.

Враховуючи припис ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач зазначив, що враховуючи умови Договору гарантії, за якими у Відповідача періодично виникають зобов'язання перед Позивачем, Відповідач порушив умови виконання Договору гарантії, через що перед Банком станом на 29.12.2016 виникло боргове зобов'язання на загальну суму 716 909,14 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вимоги є безпідставними та необґрунтованими внаслідок обмежень в діяльності позивача, встановлених чинним законодавством.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні; зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони; гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень; до відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно із ст.ст. 560, 561 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку; гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Відповідно до ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі; до вимоги додаються документи, вказані в гарантії; у вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією; кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Частинами 1, 2 ст. 564 ЦК України після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами; гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Згідно із ч. 1 ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Гарант має право на оплату послуг, наданих ним боржникові (ст. 567 ЦК України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюється Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 639 (далі - Положення), вимоги якого поширюються на банки, які беруть участь у здійсненні операцій за гарантіями (п. 3 Положення).

У пункті 2 Положення встановлено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефеціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефеціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору та вимог цього кодексу (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Однак, відповідачем, всупереч умовам договору не виконано своїх зобов'язань.

Господарський суд міста Києва не погоджується із доводами відповідача, про відсутність у нього обов'язку по сплаті комісій за надання та обслуговування гарантії у зв'язку із запровадженням у ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" тимчасової адміністрації та початку процедури ліквідації, оскільки ані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ані Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, ані іншими законодавчими актами не передбачено припинення зобов'язання сторін за договором банківської гарантії у разі віднесення фінансової установи до категорії неплатоспроможних, а відповідні доводи відповідача ґрунтуються на припущенні неможливості виконання банком зобов'язань за гарантією у випадку звернення бенефіціара, що не є правовою підставою для звільнення боржника від виконання своїх зобов'язань за договором.

Крім того, в даному випадку предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комісійної винагороди за обслуговування гарантії відповідно до укладеного сторонами договору від 27.11.2008 № 123/USE-12.1-308-Д/Г-08 про забезпечення надання гарантії.

Враховуючи вище зазначене, судом встановлено , що суми заборгованості у розмірі 189770,22 грн. за надання та обслуговування контргарантії та заборгованості у розмірі 514 412,07 грн. за комісійними інших банків за обслуговування гарантії є правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Здійснивши перерахунок пені та 3% річних суд дійшов висновку що він є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, , 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ідентифікаційний номер 21655998) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ідентифікаційний номер 19017842) щоквартальну заборгованість за надання та обслуговування контра гарантії в розмірі 189770 (сто вісімдесят дев'ять тисяч сімсот сімдесят) грн. 22 коп., 514 412 (п'ятсот чотирнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 07 коп. за комісійними інших банків за обслуговування гарантії, пеню в розмірі 498 (чотириста дев'яносто вісім) грн. 70 коп., 3 % річних в розмірі 12228 (дванадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 15 коп., судовий збір у розмірі 10753 (десять тисяч сімсот п'ятдесят три) грн. 64 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.05.2017

Суддя Мельник В.І.