УХВАЛА

11.05.2017Справа №910/10279/15
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арована 2010"

на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

у справі №910/10279/15

за позовом філії "Адел" товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - "Фрегат"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Арована 2010"

про стягнення 72 228,90 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Грищенко О.М., за довіреністю;

від відповідача (скаржника) - Петришак А.Я., за довіреністю;

від ВДВС - не з'явився.

Обставини справи:

Філія "Адел" товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - "Фрегат" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Арована 2010" заборгованості за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу від 01.09.2011 № 603: 48 873,99 грн. основної заборгованості; 3 594,58 грн. пені; 17 263,03 грн. втрат від інфляції; 2 497,30 грн. 3% річних, а всього 72 228,90 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 (суддя Полякова К.В.) позов задоволено частково, стягнуто з Товариства на користь Торгового дому 48 873,99 грн. основної заборгованості, 3 584,93 грн. пені, 13 987,80 грн. втрат від інфляції; 2 493,49 грн. 3% річних та 1 743,81 грн. судового збору.

06.07.2015 на виконання рішення від 18.06.2015 Господарським судом міста Києва було видано наказ.

31.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Арована 2010" подало до суду скаргу на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність відділу щодо не зняття арешту, накладеного на майно боржника після повернення виконавчого документу - наказу від 06.07.2015 № 910/10279/15, виданого ТОВ «Торговий дім-Фрегат» у зв'язку з виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 в рамках виконавчого провадження №48262687;

- зняти арешт, накладений на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Арована» та скасувати інші, вжиті державним виконавцем Відділу заходи примусового виконання рішення щодо виконавчого провадження №48262687, відкритого на підставі наказу від 06.07.2015 №910/10279/15 виданого ТОВ «Торговий дім-Фрегат» у зв'язку з виконанням рішення суду в рамках виконавчого провадження № 48262687.

Обґрунтовуючи подану скаргу боржник зазначає, що в порушення вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» ВДВС безпідставно відмовлено скаржнику у звільненні майна з під арешту після повернення виконавчого документа - наказу від 06.07.2015 №910/10279/15 стягувачеві. Скаржник вказує, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 у справі №910/10279/15 виконано.

Розпорядженням від 08.02.2017 №05-23/440 керівника апарату Господарського суду міста Києва було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/10279/15 у зв'язку із закінченням терміну повноважень у судді Полякової К.В.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справу № 910/10279/15 було передано судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 13.02.2017 скаргу прийнято до розгляду. Розгляд скарги призначено на 28.03.2017.

Ухвалою суду від 28.03.2017 розгляд скарги відкладено на 11.05.2017.

Сторони та ВДВС про дату, час та місце повідомлені належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Як встановлено судом на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №48262687 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 06.07.2015 по справі № 910/10279/15 щодо стягнення з ТОВ "Арована 2010" на користь ТОВ " Торговий Дім-Фрегат" суми у розмірі 70684,02 грн.

17.12.2015 державним виконавцем, керуючись п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.

В ході примусового виконання зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця накладено арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих боржником рахунках у фінансових установах.

20 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арована 2010" звернулося до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про зняття арешту, накладеного на майно боржника після повернення виконавчого документу.

Листом Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18 січня 2017 року, вих. № 17119/4, Товариство повідомлено, що оскільки Товариство не виконало вимоги виконавчого документа, не сплатило виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна та коштів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У поданій скарзі скаржник посилається на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що арешт накладений державним виконавцем на майно боржника, в ході примусового виконання рішення суду, знімається лише в разі закінчення виконавчого провадження про що виноситься відповідна постанова або в разі повернення виконавчого документа до суду.

В даному ж випадку виконавче провадження не було закінчено та не було повернуто виконавчий документ до суду, натомість 17.12.2015 державним виконавцем, керуючись п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, тому в даному разі виконавче провадження закінченню не підлягає, а виконавчий документ може бути пред'явлений Стягувачем до виконання повторно в строки передбачені вказаним Законом.

Отже, посилання скаржника на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016) є безпідставними, оскільки з даній статті передбачено звільнення з-під арешту майна боржника в разі закінчення виконавчого провадження (тобто на підставі ст.ст. 48-49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016).

Згідно статті 129 Конституції України виконання судового рішення є обов'язковим.

Матеріали справи не містять доказів виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10279/15, на виконання якого був виданий наказ суду від 06.07.2015.

Заборгованість ТОВ «Арована 2010» перед ТОВ «Торговий дім-«ФРЕГАТ» в особі Філії «АДЕЛ» ТОВ «Торговий дім-«ФРЕГАТ» в розмірі 70 684,02 грн. боржником не погашена, що також підтверджується бухгалтерською довідкою станом на 28.03.2017, отже твердження скаржника про виконання рішення суду від 18.06.2015 №910/10279/15 є безпідставними.

Враховуючи те, що виконавчий документ - наказ суду від 06.07.2015 №910/10279/15 боржником не виконаний (зворотного матеріали справи не містять, а скаржником суду не доведено), а також не сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дії, підстави для звільнення з-під арешту майна та коштів боржника відсутні, а тому державний виконавець діяв правомірно.

По суті розгляду скарги судом враховано, що наразі стягувач звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу дубліката судового наказу №910/10279/15 від 06.07.2015 та відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Таким чином, наразі відсутні правові підстави для зняття арешту накладеного в межах виконавчого провадження №48262687 з виконання наказу суду від 06.07.2015 №910/10279/15.

Відповідно до п. 9.13 постанови Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, скаржником не доведено суду порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, за таких обставин, суд відмовляє скаржнику у задоволенні поданої скарги

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І. Борисенко