РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017Справа №910/23606/16

За позовом Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

до Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

Публічне акціонерне товариства "СК "СКАЙД"

про відшкодування 50 000,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники

від позивача: Рибалко С.М., довіреність №19 від 01.01.2017

від відповідача: Лінкевич О.В., довіреність №08-03/25/50-16 від 17.05.2016

від відповідача 2 не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування 50 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 порушено провадження у справі № 910/23606/16 та призначено розгляд на 27.01.2017.

26.01.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримані документи на вимогу ухвали суду.

26.01.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про залучення співвідповідача.

В судове засідання 27.01.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, підтримав своє клопотання про залучення співвідповідача, а саме: ПАТ СК "СКАЙД".

Заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання представника відповідача про залучення співвідповідачем ПАТ СК "СКАЙД".

Відповідно до ст. 24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново

Відповідно до зазначено в. п.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Ухвалою суду від 27.01.2017 розгляд справи відкладено на 06.03.2017 та залучено іншого відповідача.

В судове засідання 06.03.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 06.03.2017 представник відповідача1 з'явився, надав сні пояснення щодо суті справи.

В судове засідання 06.03.2017 представник відповідача2 не з'явився.

Заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку про необхідність витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 06.03.2017 розгляд справи відкладено на 03.04.207.

03.04.2017 відділом діловодства суду від Моторно (транспортне) страхового бюро України отримано відповідь на запит.

03.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

05.04.2017 відділом діловодства суду від Солом?янського районного суду міста Києва отримано відповідь на запит.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 призначено розгляд справи на 28.04.2017.

В судове засідання 28.04.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі.

В судове засідання 28.04.2017 представник відповідача 1 з'явився, надав суду усні пояснення у справі.

В судове засідання 28.04.2017 представник відповідача 2 не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 28.04.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015 між позивачем, як страховиком та ТОВ «Компанією Ліга Лтд», як страхувальником було укладено Договір страхування №250506662.15, відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля "Фіат" д.р.н. НОМЕР_1.

22.04.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Фіат" д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Фольксваген» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2016, гр.. ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до страхового акту №139739 від 28.04.2016 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 87626,14 грн.

Позивач зазначає, що на підставі вище зазначеного, ним було виплачене страхове відшкодування в розмірі 87626,14 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №3244 від 29.04.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застраховано у відповідач 2 що підтверджується. полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4988340, про наявність якого зазначено в матеріалах справи про адміністративне правопорушення №760/7946/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП громадянино ОСОБА_5

За умовами полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4988340 відповідач 2 прийняв на себе зобов'язання по відшкодуванню збитків, завданих майну третіх осіб транспортним засобом автомобіль «Фольксваген» д.р.н. НОМЕР_2, ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0 грн.

За твердженням позивача, станом на момент вирішення спору, страхове відшкодування сплачено не було, в зв'язку із чим позивач звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АЕ/4988340 складає 0 грн. Позивачем вирахувано розмір франшизи.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши що відповідно до чинного законодавства України у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до приписів ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 50 000 грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Провадження, щодо відповідача 1 прпинити в зв'язку із відсутністю предмета спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 80 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «СКАЙД» (07353, Київська область, Вишгородський район, село Старі Петрівці, вул.. Дніпровська, будинок 4-А, офіс 3, ідентифікаційний номер 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний номер 16285602) страхове відшкодування у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот ) грн.

3. Припинити провадження відносно Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.05.2017

Суддя В.І. Мельник