ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.2017 Справа № 904/3581/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Концерну "СоюзЕнерго", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 182328грн.45коп., пені у розмірі 26220грн.33коп., 3% річних у розмірі 2727грн.43коп., інфляційної складової у розмірі 15792грн.91коп.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 2/01 від 11.01.2017р.

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 12 від 31.01.2017р.

В судовому засіданні від 11.04.2017р. було оголошено перерву до 23.05.2017р., в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Концерн "СоюзЕнерго" звернувся до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат" з позовом про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 182328грн.45коп., пені в розмірі 26220грн.33коп., 3% річних в розмірі 2727грн.43коп., інфляційної складової в розмірі 15792грн.91коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №15-0151-02 від 20.01.2015р., в частині розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 11.04.2017р. та 23.05.2017р.

07.04.2017р. позивач надав письмові пояснення, в яких визначив, що сума основного боргу в розмірі 182328грн.45коп. виникла внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем товару, поставленого згідно додаткових угод №4 від 05.05.2015р., №14 від 02.09.2015р., №15 від 23.09.2015р., №17 від 28.09.2015р., №18 від 12.10.2015р. та №19 від 02.10.2015р. При цьому несплаченими залишились видаткові накладні №РН-0000907 від 22.10.2015р., №РН-0000863 від 02.10.2015р., №РН-0000909 від 22.10.2015р., №РН-0000939 від 30.10.2015р., №РН-0000940 від 30.10.2015р., №РН-0001003 від 23.11.2015р., №РН-0000941 від 30.10.2015р. та №РН-0001004 від 23.11.2015р.

Відповідач 11.04.2017р. надав відзив на позов, в якому підтвердив, що має заборгованість перед позивачем за договором №15-0151-02 від 20.01.2015р. в розмірі 182328грн.45коп. При цьому, відповідач не погоджується із сумами пені, 3% річних та суми інфляційної складової, які були заявлені до стягнення позивачем. Крім того, у відзиві відповідач просить відстрочити виконання рішення суду до червня 2017р., у звязку із скрутним фінансовим становищем на підприємстві відповідача.

23.05.2017р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог. Відповідно до тексту вказаної заяви позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат" на користь Концерну "СоюзЕнерго" суму основної заборгованості в розмірі 184839грн.54коп., суму 3% річних в розмірі 2722грн.15коп. та інфляційну складову в розмірі 15223грн.17коп.

Дослідивши обставини, викладені в заяві позивача, перевіривши повноваження особи, яка її підписала та встановивши, що заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв її до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, предметом розгляду у справі є стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат" на користь Концерну "СоюзЕнерго" суми основної заборгованості в розмірі 184839грн.54коп., суми 3% річних в розмірі 2722грн.15коп. та інфляційної складової в розмірі 15223грн.17коп.

В судовому засіданні від 23.05.2017р. представник позивача пояснив, що товар, поставлений згідно додаткової угоди №4 від 05.05.2015р. (видаткова накладна №РН-0000907 від 22.10.2015р.), був оплачений відповідачем в повному обсязі. Разом з тим, позивач зазначив, що сума боргу в розмірі 184839грн.54коп. складається з заборгованості за додатковими угодами №14 від 02.09.2015р. (видаткові накладні №РН-0000863 від 02.10.2015р. та №РН-0000939 від 30.10.2015р.), №15 від 23.09.2015р. (видаткова накладна №РН-0000940 від 30.10.2015р.), №17 від 28.09.2015р. (видаткова накладна №РН-0001003 від 23.11.2015р.), №18 від 12.10.2015р. (видаткова накладна №РН-0000941 від 30.10.2015р.), №19 від 02.10.2015р. (видаткова накладна №РН-0001004 від 23.11.2015р.) та за видатковою накладною №РН-0001323 від 09.12.2016р.

Відповідач 23.05.2017р. надав клопотання про розстрочку виконання рішення у справі на три місяці. Представник позивача не заперечував проти задоволення цього клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

20.01.2015р. між Концерном "СоюзЕнерго" (далі продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський металургійний комбінат" (далі покупець) підписаний договір №15-0151-02 (далі договір). За умовами зазначеного договору продавець зобовязується поставляти, а покупець приймати й оплачувати трубопровідну арматуру, погодженими партіями, іменовану надалі товар.

Відповідно до пункту 1.2 договору кількість, номенклатура, ціна, строки поставок товару, умови поставки та умови оплати визначені в специфікаціях, прикладених до даного договору, які складають його невід'ємну частину.

Згідно з пунктом 3.2 договору оплата за поставлений товар провадиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця відповідно до виставленого рахунку, на умовах, додатково зазначених у специфікаціях до даного договору.

Положеннями пункту 9.6 договору (в редакції додаткової угоди №21 від 09.12.2015р.) визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016р. включно, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до додаткових угод №14 від 02.09.2015р., №15 від 23.09.2015р., №17 від 28.09.2015р., №18 від 12.10.2015р. та №19 від 02.10.2015р., сторони узгодили поставку товару на суму 776590грн.62коп. Вказані додаткові угоди підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

На виконання умов договору Концерн "СоюзЕнерго" здійснив поставку товару відповідачу на суму 776590грн.62коп., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000863 від 02.10.2015р., №РН-0000909 від 22.10.2015р., №РН-0000939 від 30.10.2015р., №РН-0000940 від 30.10.2015р., №РН-0001003 від 23.11.2015р., №РН-0000941 від 30.10.2015р. та №РН-0001004 від 23.11.2015р., №РН-0001323 від 09.12.2016р. Разом з видатковими накладними, позивачем були надані відповідачу рахунки на оплату поставленого товару.

Відповідно до положень додаткових угод №14 від 02.09.2015р., №15 від 23.09.2015р., №17 від 28.09.2015р., №18 від 12.10.2015р., відповідач зобовязаний здійснити оплату товару в наступному порядку: попередня оплата 70%, після надання рахунку на попередню оплату; 30% за фактично поставлений товар протягом 30 банківських днів на підставі виставленого фактичного рахунку.

Положеннями додаткової угоди №19 від 02.10.2015р. визначено, що відповідач зобовязаний здійснити оплату товару в наступному порядку: попередня оплата 70%, після надання рахунку на попередню оплату; 30% за фактично поставлений товар протягом 20 банківських днів на підставі виставленого фактичного рахунку.

З урахуванням викладеного, Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний комбінат" було повністю сплатити вартість товару, поставленого за додатковою угодою №14 від 02.09.2015р. в строк до 13.12.2015р. (включно); за додатковою угодою №15 від 23.09.2015р. в строк до 13.12.2015р. (включно); за додатковою угодою №17 від 28.09.2015р. в строк до 05.01.2016р. (включно); за додатковою угодою №18 від 12.10.2015р. в строк до 13.12.2015р. (включно); за додатковою угодою №19 від 02.10.2015р. в строк до 21.12.2015р. (включно).

Відповідач належним чином своїх зобовязань з оплати не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 184839грн.54коп. При цьому, несплаченими залишаються видаткові накладні №РН-0000863 від 02.10.2015р., сума боргу становить 61492грн.34коп.; №РН-0000939 від 30.10.2015р., сума боргу становить 9387грн.28коп.; №РН-0000940 від 30.10.2015р., сума боргу становить 56249грн.67коп.; №РН-0001003 від 23.11.2015р., сума боргу становить 24336грн.00коп.; №РН-0000941 від 30.10.2015р., сума боргу становить 22247грн.19коп.; №РН-0001004 від 23.11.2015р., сума боргу становить 8615грн.97коп.; №РН-0001323 від 09.12.2016р., сума боргу становить 2511грн.09коп.

З наведеного вбачається, що строк виконання Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський металургійний комбінат" грошових зобовязань з оплати отриманого товару є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 184839грн.54коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 15223грн.17коп. за період з серпня 2016р. по січень 2017р. та 3% річних в розмірі 2722грн.15коп. за період з 24.08.2016р. по 21.02.2017р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 15223грн.17коп.

За результатами зробленого судом розрахунку, сума 3% річних через несплату суми боргу за період з 24.08.2016р. по 21.02.2017р. становила суму в більшому розмірі ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення суми 3% річних в розмірі 2722грн.15коп.

Господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про розстрочку рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Дослідивши клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення господарського суду на 3 місяці та позицію позивача щодо вказаного клопотання, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню.

Надати Публічному акціонерному товариству "Дніпропетровський металургійний комбінат" розстрочку виконання рішення господарського суду із наступним графіком погашення заборгованості: до 29.06.2017р. сума судового збору в розмірі 3041грн.77коп., сума основного боргу в розмірі 65567грн.10коп.; до 29.07.2017р. сума основного боргу в розмірі 68608грн.87коп.; до 29.08.2017р. сума основного боргу в розмірі 50663грн.57коп., сума 3% річних в розмірі 2722грн.15коп., сума інфляційної складової в розмірі 15223грн.17коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Концерну "СоюзЕнерго" до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 184839грн.54коп., 3% річних у розмірі 2722грн.15коп., інфляційної складової у розмірі 15223грн.17коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат" (ідентифікаційний код: 05393043; місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Соборна, буд. 18-Б) на користь Концерну "СоюзЕнерго" (ідентифікаційний код: 31965106; місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Спаська, буд. 8) суму основної заборгованості у розмірі 184839грн.54коп., 3% річних у розмірі 2722грн.15коп., інфляційну складову у розмірі 15223грн.17коп. та судовий збір в розмірі 3041грн.77коп.

Надати Публічному акціонерному товариству "Дніпропетровський металургійний комбінат" (ідентифікаційний код: 05393043; місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Соборна, буд. 18-Б) розстрочку виконання рішення строком на 3 місяці із наступним графіком погашення заборгованості: до 29.06.2017р. сума судового збору в розмірі 3041грн.77коп., сума основного боргу в розмірі 65567грн.10коп.; до 29.07.2017р. сума основного боргу в розмірі 68608грн.87коп.; до 29.08.2017р. сума основного боргу в розмірі 50663грн.57коп., сума 3% річних в розмірі 2722грн.15коп., сума інфляційної складової в розмірі 15223грн.17коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 23.05.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 29.05.2017р.

Суддя ОСОБА_3