ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" травня 2017 р. Справа № 911/1585/17

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 8477,64 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» № 386 від 18.05.2017 р. (вх. № 1647/17 від 23.05.2017 р.) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором зберігання № UCA-02-12 від 03.01.2012 р. у розмірі 8477,64 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись з позовом до господарського суду Київської області, позивачем не надано доказів сплати судового збору. Водночас, разом із позовною заявою Державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія» було подано клопотання № 387 від 18.05.2017 р. (вх. № 10460/17 від 23.05.2017 р.) про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом поданого клопотання позивач зазначає, що ухвалою господарського суду м. Києва від 11.06.2013 р. було порушено провадження у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «УАТК», ухвалою господарського суду м. Києва від 10.03.2016 р. у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «УАТК» було введено процедуру санації боржника, а ухвалою господарського суду м. Києва від 08.09.2016 р. у справі № 910/9741/13 було затверджено план санації ДП «УАТК», відповідно до якого передбачено ряд санаційних заходів, серед яких - відновлення флоту авіакомпанії з передачею в оперативний лізинг, передача в оренду наявних об'єктів нерухомості, стягнення дебіторської заборгованості, реалізація рухомого майна, техніки та об'єктів нерухомості, що не можуть бути задіяні у подальшій виробничій діяльності та перепрофілювання підприємства, та залучення грошових коштів з метою реалізації інфраструктурних проектів.

При цьому позивач вказує на те, що планом санації ДП «УАТК» передбачені витрати у процедурі санації для здійснення санаційних заходів, серед яких - видатки на сплату судового збору для стягнення дебіторської заборгованості.

Проте, згідно постанови про арешт коштів боржника від 06.04.2017 р. (ВП № 53264980), виданої старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, на всі банківські рахунки ДП «УАТК», серед яких і санаційний рахунок № 2, накладено арешт.

Як зазначає позивач, він звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про зняття арешту з рахунків, який, на думку заявника, буде знято 30.05.2017 р., у зв'язку з чим посилаючись на ст. 8 Закону України "Про судовий збір", позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Як встановлено у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, вказаною статтею Закону передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

Слід зазначити, що пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок про те, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б об'єктивно свідчили про неможливість позивачу виконати вимоги закону та сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з приписами п. 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Клопотання Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» № 387 від 18.05.2017 р. (вх. № 10460/17 від 23.05.2017 р.) про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви відхилити.

2. Позовну заяву Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» № 386 від 18.05.2017 р. (вх. № 1647/17 від 23.05.2017 р.) повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 40 арк., а також клопотання про відстрочення сплати судового збору на 12 арк. - позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна