ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017р. Справа № 914/522/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Петрашко М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства "Червоноградтеплокомуненерго", м. Червоноград Львівської області,
до відповідача:Червоноградської міської організації ветеранів України, м. Червоноград Львівської області,
про: стягнення 21.757,03 грн.
Представники:

позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 15.05.2017 р.), ОСОБА_2 представник (довіреність від 15.05.2017 р.),
відповідача:не зявився,

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Комунального підприємства "Червоноградтеплокомуненерго" до Червоноградської міської організації ветеранів України про стягнення 21.757,03 грн. Ухвалою від 20.03.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 04.04.2016 р. Розгляд справи відкладався на з 04.04.2017 р. до 25.04.2017 р., з 25.04.2017 р. до 16.05.2017 р. Ухвалами суду відстрочено сплату судового збору до 16.05.2017 р. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач порушив умови договору №621 від 20.11.2009 р. не здійснив оплати за постачання теплової енергії. Зокрема, за період з січня 2014 року по квітень 2015 року виникла заборгованість у сумі 9.935,21 грн. Крім того, відповідачу нараховано 3.186,00 грн. інфляційних втрат, 526,52 грн. три проценти річних, 8.109,30 грн. пені.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи за юридичною адресою. Відповідач вимог попередніх ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, інших письмових пояснень не подав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідачем з часу порушення провадження у справі та протягом двох місяців її розгляду не подано жодних додаткових доказів у заперечення заявлених позовних вимог. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача за доказами доданими до справи.

Згідно з положеннями статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Судом надано учасникам процесу належну можливість висловити власні вимоги та заперечення, подати докази, реалізувати право на захист своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає долучені до матеріалів справи докази достатніми для прийняття рішення та розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього представника позивача в судовому засіданні, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі укладено договір №621 від 20.11.2009 р. про постачання теплової енергії в гарячій воді (надалі Договір). За умовами цього договору енергопостачальна організація (позивач у справі) бере на себе зобовязання постачати споживачу (відповідач у справі) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а останній зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором.

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком до даного договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби; кондиціювання повітря (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 6.3 Договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в даному договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Згідно з положеннями пункту 7.2.3 Договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі 0,5% належної до сплати за кожен день прострочення.

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято теплову енергію про що свідчать акти приймання передачі, додані до матеріалів справи: №858 від 23.01.2014 р. у сумі 1.101,05 грн., №228 від 28.02.2014 р. у сумі 935,89 грн., №287 від 25.03.2014 р. у сумі 726,80 грн., №458 від 28.04.2014 р. у сумі 259,88 грн., №570 від 31.10.2014 р. у сумі 173,73 грн., №582 від 27.11.2014 р. у сумі 804,99 грн., №693 від 29.12.2014 р. у сумі 1.435,25 грн., №45 від 30.01.2015 р. у сумі 1.549,61 грн., №261 від 30.03.2015 р. у сумі 1.251,82 грн., №422 від 24.04.2015 р. у сумі 221,08 грн., №120 від 26.02.2015 р. у сумі 1.475,11 грн.

Доказів погашення заборгованості у сумі 9.935,21 грн. відповідачем до суду не подано, проти позову не заперечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 6.3 Договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в даному договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Відповідно до пункту пятого частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав обовязку з оплати у строки, визначені пунктом 6.3 Договору, вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у сумі 9.935,21 грн.

Відповідно до пункту 7.2.3 Договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі 0,5% належної до сплати за кожен день прострочення.

Судом здійснено перерахунок пені з урахуванням вимог статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими в сумі 1.077,58 грн. В іншій частині (7.031,72 грн.) суд відмовляє у задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 3.186,00 грн. інфляційних втрат, 526,52 грн. 3 проценти річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно зі статтями 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до пункту 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р. №7 у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Червоноградської міської організації ветеранів України (адреса: вулиця С. Бандери, будинок 4, місто Червоноград, Львівська область, 80100; ідентифікаційний код 22404689) на користь Комунального підприємства "Червоноградтеплокомуненерго" (адреса: вулиця Промислова, будинок 1, місто Червоноград, Львівська область, 80100; ідентифікаційний код 23966248) 9.935,21 грн. - боргу, 1.077,58 грн. - пені, 3.186,00 грн. - інфляційних втрат, 526,52 грн. 3 % річних.

3. Стягнути з Червоноградської міської організації ветеранів України (адреса: вулиця С. Бандери, будинок 4, місто Червоноград, Львівська область, 80100; ідентифікаційний код 22404689) в доход Державного бюджету України 1.600,00 грн. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.05.2017 р.

Суддя Петрашко М.М.