ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2017 Справа № 920/271/17
Господарський суд Сумської області у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській В.Ю. розглянув матеріали справи № 920/271/17

за позовом - першого заступника прокурора Сумської області в інтересах держави в особі позивача - Лебединської міської ради Сумської області, м. Лебедин Сумської області,

до відповідачів - 1) Комунального підприємства «Водоканал виконавчого комітету Лебединської міської ради», м. Лебедин Сумської області,

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

про визнання недійсним договору оренди та повернення комунального майна,

за участю представників:

прокурора - Мороз А.В.,

позивача - не з'явився,

відповідачів - 1) Труфаненко Т.О. за довіреністю № 2 від 03.01.2017,

2) ОСОБА_1

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві просить суд: визнати недійсним договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності від 22.11.2016 року № 102-в/432, укладений між Комунальним підприємством «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1; зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути за актом прийому-передачі Комунальному підприємству «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» нежитлову будівлю загальною площею 275,3 кв.м з металевою трубою, вартістю 146690,00 грн., розміщену за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач-1 у письмовому відзиві на позовну заяву зазначає, що прокурором недостатньо обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави. Зокрема, у позовній заяві зазначено, що дії відповідача обмежують територіальну громаду в реалізації її повноважень як власника зазначеного майна. Також відповідач-1 зазначає, що Лебединською міською радою народних депутатів 14.06.1995 року було прийнято рішення, згідно якого міська рада народних депутатів вирішила: передати повноваження по управлінню, володінню, розпорядженню, господарському віданню комунальним майном міста Виконавчому комітету міської Ради народних депутатів; по передачі в оренду комунального майна - комунальним підприємствам міської Ради народних депутатів за згодою уповноваженого органу. Крім того, КП «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» було надано згоду Виконавчим комітетом Лебединської міської ради (уповноваженим органом) на передачу в оренду комунального майна, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Лебединської міської ради від 26.10.2016 року № 257. Тобто дії відповідача-1 не обмежують територіальну громаду в реалізації повноважень як власника майна, а навпаки сприяють ефективному використанню майна та поповненню міського бюджету.

Представник позивача у письмовій заяві (вх. № 3998 від 26.04.2017) зазначає, що Лебединська міська рада не розділяє думку Прокуратури Сумської області, стосовно незаконності дій відповідача-1 щодо передачі в оренду нежитлового приміщення. Виконавчим комітетом Лебединської міської ради було прийняте рішення від 26.10.2016 року № 257, яким надано згоду КП «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» на передачу в оренду нежитлового приміщення. Також представник зазначає, що рішенням Лебединської міської ради народних депутатів від 14.06.1995 року було передано повноваження по управлінню, володінню, розпорядженню, господарському віданню комунальним майном міста Виконавчому комітету міської ради народних депутатів, по передачі в оренду комунального майна - комунальним підприємствам міської ради народних депутатів за згодою уповноваженого органу. Відповідно до вищевикладеного позивач вважає, що відповідач-1 діяв в рамках законодавства України з дотриманням всіх встановлених норм. В своїй заяві позивач просить суд провести судове засідання без участі його представника.

16.05.2017 року перший заступник прокурора Сумської області подав до суду письмові додаткові пояснення № 05/2-388вих-17 від 15.05.2017 року, в яких обґрунтовує підстави для представництва прокурором інтересів держави при зверненні до суду із даним позовом та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач-2 відзиву на позов не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора у справі та представників відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Господарський суд, відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України, порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У відповідності до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року у справі № 3-рн/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В даному випадку порушенням інтересів держави полягають у тому, що при наявності прямої заборони у законодавстві на розпорядження комунальним майном значної площі підприємствами, установами, організаціями, відповідачем-1 таку заборону порушено. Такі дії відповідача-1 обмежують територіальну громаду в реалізації її повноважень як власника зазначеного майна в установленому законом порядку через уповноважені нею органи місцевого самоврядування.

Правовідносини, пов'язані з використанням комунального майна, становлять суспільний інтерес, а порушення вимог закону при наданні в оренду комунального майна та недійсність (якщо така буде визнана) договору оренди, на підставі якого комунальне майно передано користування суб'єкту господарювання, такому суспільному інтересу не відповідає.

Органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах, є Лебединська міська рада, якою не було вжито цивільно-правових заходів щодо визнання вказаного Договору недійсним в судовому порядку.

Згідно частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. При цьому Законом не визначено конкретного періоду часу або строку, який має сплинути від моменту надсилання прокурором відповідного повідомлення до моменту подання до суду з позову.

В даному випадку прокурором 29.03.2017 року попередньо, до звернення до суду з позовом у вказаній справі, надіслано повідомлення Лебединській міській раді (позивачу) про підготовку позову до суду, який фактично отримано Господарським судом Сумської області 31.03.2017 року.

Прокурором при зверненні до суду з даною позовною заявою дотримано вимоги частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо порядку подання позову та до моменту звернення до суду з позовом повідомлено уповноваженого суб'єкта владних повноважень про підготовку позову до суду, у зв'язку з чим доводи відповідача-2 щодо порушення прокурором порядку подання позову є безпідставними та необґрунтованими.

Таким чином, вбачаються правові підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до Господарського суду Сумської області з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди від 22.11.2016 року № 102-в/432, укладеного між відповідачами та повернення за актом приймання-передачі Комунальному підприємству «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» нежитлової будівлі загальною площею 275,3 кв.м з металевою трубою, вартістю 146690,00 грн., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до поданого прокурором позову, Прокуратурою Сумської області за результатами вивчення стану законності у сфері використання комунального майна встановлено, що за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності від 22.11.2016 року № 102-в/432 (далі - договір), укладеним між Комунальним підприємством «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» (орендодавець, відповідач-1) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач-2) орендодавець передав, орендар прийняв в строкове платне користування комунальне нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 275,3 кв.м з металевою трубою вартістю 146690,00 грн., розміщену по АДРЕСА_1. Відповідно до акта прийому-передачі від 22.11.2016 зазначене майно прийнято відповідачем-2.

Приміщення, яке виступає предметом договору є комунальною власністю та перебуває на балансі відповідача-1, що підтверджується технічним паспортом на нежитлову будівлю, договором закріплення майна територіальної громади міста Лебедин за вказаним комунальним підприємством від 27.08.2008 року. Власником вказаного майна є територіальна громада міста Лебедин в особі Лебединської міської ради (позивача).

Пунктами 3.1, 3.2 Статуту відповідача-1, передбачено, що майно підприємства (відповідача-1) складається з основних фондів, переданих йому засновником, і належить йому на праві господарського відання, необхідного для здійснення ним своїх функцій. Майно, яке перебуває у власності територіальної громади міста, закріплене за підприємством (відповідачем-1) на праві господарського відання.

Відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності регулюються Господарським кодексом України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно; органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Згідно статті 287 Господарського кодексу України, орендодавцями щодо державного та комунального майна є: органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавцями є підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Виходячи з положень наведених норм законів повноваженнями щодо розпорядження комунальним майном наділені органи місцевого самоврядування, а орендодавцем комунального майна, загальна площа якого перевищує 200 квадратних метрів, може бути лише орган, уповноважений місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

Відповідач-1 згідно з його Статутом не є органом місцевого самоврядування та не є органом уповноваженим місцевою радою управляти майном, а є Комунальним підприємством, заснованим Лебединською міською радою, що є власністю територіальної громади міста Лебедин і безпосередньо підпорядковане Виконавчому комітету Лебединської міської ради, має статус юридичної особи та основною метою його діяльності є надання послуг замовникам у сфері житлово-комунального господарства. Майно яке перебуває у власності територіальної громади міста, закріплене за підприємством на праві господарського відання.

З огляду на викладене, відповідач-1, згідно з вимогами чинного законодавства, не може бути орендодавцем нежитлової будівлі площею 275,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, яка є комунальною власністю, орендодавцем якої має бути лише орган, уповноважений управляти майном, яке є у комунальній власності, а не підприємство.

Рішенням Лебединської міської ради шостої сесії 22 скликання від 14.06.1995 року «Про передачу повноважень Ради виконкому міської ради народних депутатів», передано повноваження по управлінню, володінню, розпорядженню, господарському віданню комунальним майном міста виконавчому комітету міської ради народних депутатів. Повноваження по управлінню майном відповідачу -1 Лебединською міською радою не передавалось.

За таких обставин, рішення Лебединської міської ради шостої сесії 22 скликання від 14.06.1995 року та рішення Виконавчого комітету Лебединської міської ради № 257 від 26.10.2016 року не надають КП «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» підстав для набуття повноважень орендодавця нежитлової будівлі комунальної форми власності площею 275,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно не впливають на обсяг повноважень з цих питань, що визначений статтею 287 Господарського кодексу України та статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

А відтак, передача відповідачем-1 як орендодавцем відповідачеві-2 нежитлового приміщення площею 275,3 кв.м здійснена з порушенням вищенаведених норм чинного законодавства та за відсутності повноважень орендодавця такого комунального майна. Належним орендодавцем за вказаним договором мала бути Лебединська міська рада (позивач у справі) або Виконавчий комітет Лебединської міської ради, якому радою делеговані повноваження щодо управління, володіння, розпорядження комунальним майном міста.

Частиною першою статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За вищенаведених обставин договір оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 22.11.2016 року № 102-в/432, укладений між Комунальним підприємством «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 суперечить вимогам статті 287 Господарського кодексу України та статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За встановлених обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсним договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 22.11.2016 року № 102-в/432, укладеного між відповідачами у справі та зобов'язання відповідача-2 повернути за актом прийому-передачі відповідачеві-1 нежитлової будівлі загальною площею 275,3 кв.м з металевою трубою, вартістю 146690,00 грн., розміщеної за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 3800,35 грн. покладаються на першого відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір, та підлягають стягненню з нього на користь Прокуратури Сумської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 22.11.2016 року № 102-в/432, укладений між Комунальним підприємством «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Ватутіна, буд. 69, ідентифікаційний код 21103081) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути за актом прийому-передачі Комунальному підприємству «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Ватутіна, буд. 69, ідентифікаційний код 21103081) нежитлову будівлю загальною площею 275,3 кв.м з металевою трубою, вартістю 146690,00 грн., розміщену за адресою: АДРЕСА_1.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Водоканал Виконавчого комітету Лебединської міської ради» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Ватутіна, буд. 69, ідентифікаційний код 21103081) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; отримувач - Прокуратура Сумської області, код 03527891, р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 3800,35 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.05.2017.

Суддя П.І. Левченко