РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017Справа №910/4357/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА"

про стягнення 7 336,30 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача: Гаркуша Г.В. - представник за довіреністю №3 від 01.01.2017

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 17.05.17, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення 7 336,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на підставі договору страхування № 250548245.13, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача несплаченого страхового відшкодування у розмірі 7 336,30 грн. в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4357/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 05.04.2017.

05.04.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач звертає увагу, що відповідно до розрахунку суми матеріального збитку № /Р вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4 складає 3 856,20 грн. Як зазначає відповідач, вказаний розрахунок складено згідно Акту огляду та довідки ДАІ, у переліку яких зазначено лише пошкодження правого крила.

Проте, позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 11192, 50 грн., яке враховує заміну заднього бампера та не підтверджену сплату ПДВ.

05.04.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про витребування у позивача:

- читабельну копію Рапорту аварійного комісара № 115766 від 26.03.2014р.,

- читабельну копію Акту огляду транспортного засобу від 04.07.2014р.,

- фотододатки до Акту огляду пошкодженого транспортного засобу,

- пояснення щодо наявності чи відсутності звіту або висновку аварійного комісара чи експерта експертної організації «ECLIS»,

- пояснення щодо наявності чи відсутності актів виконаних робіт.

Крім того, відповідач просить суд витребувати з Славутського міськрайонного суду Хмельницької області належним чином засвідчену копію матеріалів адміністративної справи № 682/1111/14-п про притягнення до відповідальності громадянина ОСОБА_2 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.03.2014р.

Також, відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника в інших засіданнях.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.04.17 у зв'язку з відсутністю представників сторін та витребування у позивача додаткових документів по справі, суд відклав розгляд справи на 19.04.2017.

19.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду, а саме копію рапорту аварійного комісара № 115766 від 26.03.2014р., копію акту огляду транспортного засобу з фото додатками, копію акту виконаних робіт № та письмові пояснення по справі, відповідно до яких, позивач зазначає, що за результати огляду пошкодженого автомобіля, сторони за договором страхування досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та не наполягали на проведення оцінки пошкодженого майна.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.17 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 17.05.17.

У судове засідання, призначене на 17.05.2017, з'явився представник позивача, який надав письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких, позивач зазначає, що Акт огляду транспортного засобу від 04.07.2014р. не відноситься до справи № 910/4357/17 та пошкодження транспортного засобу, які вказані в даному Акті не мають відношення до ДТП, яка відбулася 26.03.2014р., у зв'язку з чим, позивач просить не брати до уваги зазначений вище Акт огляду транспортного засобу.

Крім того, позивач звертає увагу, що доказами пошкоджень транспортного засобу «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4 є довідка ДАІ, рапорт аварійного комісара та Акт виконаних робіт.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 940, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 25.04.2017р. Клопотання про відкладення від відповідача не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

18 грудня 2013 року за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 250548245.13 Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» було застраховано автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4, страхувальник та вигодонабувач за договором - Дочірнє підприємство Оріфлейм Косметікс Україна.

З Довідки про ДТП від 24.04.2014р. вбачається, що 26.03.2014р. на дорозі Н-03 Житомир - Чернівці 174 км. 850 м. мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, вимог п.п. 10.3. Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2014р. у справі № 682/1111/14-п.

09.04.14 страхувальник повідомив позивача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку-фактури № -1 ТОВ «Атлант-М Лепсе» від 28.03.2014р. становить 11 192,50 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась 26.03.2014р. за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4, згідно страхового акту №112397 від 09.04.14, позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 11 192,50 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 4420 від 22.05.14 на суму 11 192,50 грн.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, підтверджується постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.04.2014р. у справі № 682/1111/14-п.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_2, як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 26.03.2014 (Поліс АС/4622832), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 250548245.13 від 18.12.2013, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідачем виплачено частково суму страхового відшкодування у розмірі 3 856,20 грн., а оскільки не виплаченою залишається сума у розмірі 7 336,30 грн., позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача не виплаченої суми страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилається на п. 2 ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вважає, що виплата позивачем страхового відшкодування у розмірі 11 192,50 грн. враховує не підтверджену сплату ПДВ та враховує заміну заднього бамперу. Таким чином, відповідач стверджує, що за розрахунком останнього сума страхового відшкодування становить 3 856,20 грн.

Так, відповідно до п. 2 ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідно до п.п. а п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, зокрема, дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Отже, податкові зобов'язання виникають, якщо фактично надано послуги з проведення ремонту та виконавець є платником податку.

Як вбачається з матеріалів справи, кошти у розмірі 11 192,50 грн. перераховано на рахунок ТОВ «Атлант-м Лепсе».

Крім того, в матеріалах справи міститься копія Акта виконаних робіт № від 09.04.2014р., який підтверджує надання послуг ТОВ «Атлант-м Лепсе» з ремонту транспортного засобу «Volkswagen Transporter», державний номер НОМЕР_4 на загальну суму 11 192,50 грн з ПДВ.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими під час розгляду справи обставинами.

Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 7 336,30 грн.

В матеріалах справи наявна заява про виплату страхового відшкодування б/н від 09.04.2014р., яка була направлена відповідачу. Доказів сплати страхового відшкодування у повному обсязі, відповідачем суду не надано.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) суму заборгованості у розмірі 7 336 (сім тисяч триста тридцять три) грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.05.2017

Суддя Пукшин Л.Г.