ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Справа № 911/376/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Рибченко Н. М. (довіреність № б/н від 30.03.2015 р.);

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Васт-Транс", с. Петрушки, Києво-Святошинський район, Київська область

до:

1) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків;

2) Дочірнього підприємства „Віаланд", с. Петрушки, Києво-Святошинський район, Київська область

про стягнення 18 936, 66 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Васт-Транс" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ФОП ОСОБА_2, Дочірнього підприємства „Віаланд" про стягнення з ФОП ОСОБА_2 17 800, 00 грн основної заборгованості, 756, 80 грн інфляційних збитків, 180, 66 грн 3 % річних, та стягнення з Дочірнього підприємства „Віаланд" - 200, 00 грн основної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем-1 свого обов'язку щодо оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу згідно договору про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-24102016-2 від 24.10.2016 р. та заявкою № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, укладеними між ТОВ „Васт-Транс" та ФОП ОСОБА_2, та невиконанням відповідачем-2 свого обов'язку щодо оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу згідно договору поруки № 1 від 24.10.2016 р., укладеного між ТОВ „Васт-Транс" та Дочірнім підприємством „Віаланд".

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.02.2017 р. порушено провадження у справі № 911/376/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Васт-Транс" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Дочірнього підприємства „Віаланд" про стягнення 18 936, 66 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 01.03.2017 р.

01.03.2017 р. до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву № 5 від 01.03.2013 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

01.03.2017 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява № 88 від 01.03.2013 р. із доданими до неї документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

01.03.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.03.2017 р.

23.03.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, надав.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2016 р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-24102016-2, згідно умов п. 1.1. якого предметом договору є взаємовідносини сторін, що виникають при плануванні, взаєморозрахунках та здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України, а також країн далекого та ближнього зарубіжжя.

Згідно п. 1.2. договору виконавець на підставі письмових заявок експедитора здійснює перевезення вантажів власним автомобільним транспортом відповідно до умов даного договору та заявок, які є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що розмір оплати за перевезення вантажів та інших послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу за договором, визначаються тарифами та відображаються в заявці.

Відповідно до п. 5.2. договору всі розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника із суми грошових коштів, фактично отриманих від вантажовідправника протягом семи банківських днів з моменту отримання від виконавця оригіналів наступних документів: акту виконаних робіт, податкової накладної, ТТН (CMR) та інших документів, передбачених заявкою та договором.

Пунктом 7.1. договору визначено строк його дії, згідно якого договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 р., але в будь-якому випадку до повного взаєморахування між сторонами.

24.10.2016 р. між позивачем та відповідачем-1 було підписано заявку № № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, згідно умов якої позивач зобов'язувався здійснити для відповідача-1 перевезення вантажу (целюлозне волокно, 20 т, 86 куб.м.) за маршрутом м. Москва (РФ) - м. Коростишев (Україна), автомобілем Mercedes, державний номер НОМЕР_1, напівпричіп АІ 14583 КХ, водій ОСОБА_3

Відповідно до даної заявки вартість перевезення вантажу складає 28 000, 00 грн, що сплачується протягом 5 банківських днів.

На виконання умов договору та заявки позивачем у жовтні 2016 р. було надано відповідачу-1 послуги по перевезенню вантажу (целюлозне волокно, 20 т, 86 куб.м.) за маршрутом м. Москва (РФ) - м. Коростишев (Україна), автомобілем Mercedes, державний номер НОМЕР_1, напівпричіп АІ 14583 КХ, водій ОСОБА_3 на загальну суму 28 000, 00 грн, що підтверджується відповідною міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR), рахунком № 1976 від 28.10.2016 р. на суму 28 000, 00 грн., актом № 1976 виконаних робіт (наданих послуг) від 28.10.2016 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та заявки і на їх виконання відповідачем-1 частково було виконано свій обов'язок по оплаті наданих позивачем послуг з перевезення вантажу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 10 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2680 від 13.01.2017 р. на суму 10 000, 00 грн, наявним у матеріалах справи.

24.10.2016 р. між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки, згідно п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання обов'язків ФОП ОСОБА_2 перед кредитором за заявкою № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, укладеною між кредитором і боржником, частково на суму 200 гривень 00 коп.

Згідно п. 2.1. договору поруки у разі порушення боржником обов'язків за договором поручитель та боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати суму, яка на день одержання поручителем вимоги кредитра є 200 (двісті) гривень.

Пунктом 4.1. договору поруки визначено строк його дії, згідно якого цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

У січні 2017 р. позивач звернувся до відповідача-2 із вимогою № 13 від 12.01.2017 р., у якій вимагав від відповідача-2 в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги сплати 200 грн. за договором поруки.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із наданням послуг по перевезенню вантажу здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 543 цього ж кодексу у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1, 2 ст. 553 цього ж кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 цього ж кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ч. 2 статті 908 цього ж кодексу загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 909 цього ж кодексу передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 статті 916 цього ж кодексу перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлені договором та заявкою строки і станом на час розгляду справи відповідач-1 обов'язок щодо оплати за отримані послуги по перевезенню вантажу у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 18 000, 00 грн, що підтверджується договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-24102016-2 від 24.10.2016 р. та заявкою № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, укладеними між ТОВ „Васт-Транс" та ФОП ОСОБА_2, відповідною міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR), рахунком № 1976 від 28.10.2016 р. на суму 28 000, 00 грн, актом № 1976 виконаних робіт (наданих послуг) від 28.10.2016 р., платіжним дорученням № 2680 від 13.01.2017 р. на суму 10 000, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача-1 інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обов'язку по оплаті послуг по перевезенню вантажу з 10.11.2016 р. по 31.12.2016 р. всього на загальну суму 756, 00 грн та 180, 66 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що останній день виконання відповідачем-1 обов'язку по оплаті послуг по перевезенню вантажу за договором-заявкою № 03 від 16.01.2013 р. на транспортування вантажу автомобільним транспортом був 09.11.2017 р. (оплата протягом п'яти банківських днів), і відповідно з 10.11.2017 р. почалось прострочення виконання відповідачем-1 обов'язку щодо оплати послуг по перевезенню вантажу за договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-24102016-2 від 24.10.2016 р. та заявкою № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, укладеними між ТОВ „Васт-Транс" та ФОП ОСОБА_2

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
10.11.2016 - 31.12.201628000.001.027760.5428760.54
28 000, 00 грн х 1, 027 = 28 760, 54 грн; 28 760, 54 грн - 28 000, 00 грн = 760, 54 грн;

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказаний період становить 760, 54 грн.

Оскільки розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача-1 інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 756, 00 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості наступний:

- період заборгованості - з 10.11.2016 р. - по 12.01.2017 р., сума основної заборгованості - 28 000, 00 грн, кількість днів заборгованості - 64 дні, розмір річних - 3, 00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
28000.0010.11.2016 - 12.01.2017643 %146.96
28 000, 00 грн х 0, 03 % х 64/365 = 146, 96 грн

- період заборгованості - з 13.01.2017 р. - по 03.02.2017 р., сума основної заборгованості - 18 000, 00 грн, кількість днів заборгованості - 22 дні, розмір річних - 3, 00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
18000.0013.01.2017 - 03.02.2017223 %32.55

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-24102016-2 від 24.10.2016 р. та заявкою № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, укладеними між ТОВ „Васт-Транс" та ФОП ОСОБА_2, у вищевказані періоди становить 179, 51 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача-1 3 % річних у розмірі 179, 51 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача-1 17 800, 00 грн - основної заборгованості, 756, 00 грн інфляційних збитків, 179, 51 грн 3 % річних за договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № Д-24102016-2 від 24.10.2016 р. та заявкою № З-24102016-1 від 24.10.2016 р. на перевезення вантажів автомобільним транспортом Росія-Україна, укладеними між ТОВ „Васт-Транс" та ФОП ОСОБА_2, та 200, 00 грн з відповідача-2 за договором поруки № 11 від 24.10.2016 р., укладеним між ТОВ „Васт-Транс" та Дочірнім підприємством „Віаланд".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Васт-Транс" (ідентифікаційний код 30367782) 17 800 (сімнадцять тисяч вісімсот) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 756 (сімсот п'ятдесят шість) грн 00 (нуль) коп. інфляційних збитків, 179 (сто сімдесят дев'ять) грн 51 (п'ятдесят одна) коп. 3 % річних та судові витрати 1 583 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят три) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства „Віаланд" (ідентифікаційний код 32416328) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Васт-Транс" (ідентифікаційний код 30367782) 200 (двісті) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості та судові витрати 16 (шістнадцять) грн 90 (дев'яносто) коп. судового збору.

4. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

10 травня 2017 р.