ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 911/95/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства «Пік Інвест», Дніпропетровська обл., м. Павлоград
до Відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації, Автономна Республіка Крим, Ленінський р-н, смт Ленінське
за участюПрокуратури Автономної Республіки Крим
про стягнення 172588,80 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 03.02.2017
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені можливими засобами звязку
прокуратури:ОСОБА_2 дов. від 21.10.2014 № 029902
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Пік Інвест» (далі позивач) до Відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації (далі відповідач), за участю Прокуратури Автономної Республіки Крим (далі прокуратура) про стягнення 172588,80 грн., з яких 93697 грн. основний борг, 72446 грн. інфляційні втрати, 6445,80 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконанням відповідачем своїх зобовязань щодо повернення позивачу коштів, які він перерахував в якості забезпечення виконання договору про закупівлю.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, повідомлений можливими засобами звязку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Присутній в судовому засіданні прокурор проти позовних вимог позивача заперечував з підстав, викладених у поясненнях, які зводяться до того, що позивачем не виконано умови договору в повному обсязі, а тому відсутні підстави для повернення та стягнення суми забезпечення виконання договору.

На адресу суду від Прокуратури Автономної Республіки Крим надійшло клопотання від 22.03.2017 № 05-81 вих 17, відповідно до якого прокуратура просить суд: залучити Державну казначейську службу України до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; зобовязати Державну казначейську службу України надати інформацію чи здійснювався ПП «Пік Інвест» перерахунок грошових коштів у розмірі 93697,50 грн. на рахунок відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації у АР Крим у якості забезпечення виконання умов договору, а також чи були повернуті вищевказані кошти позивачу через органи Державної казначейської служби України; зобовязати ПП «Пік Інвест» надати до суду оригінали актів-передачі товару та рахунки-фактури на поставку 35 т вугілля марки АКО, 24 т та 118,2 т вугілля марки ДГР.

Розглянувши подане клопотання суд зазначає таке. Прокурор не довів, що рішення зі спору у даній справі може вплинути на права або обовязки Державної казначейської служби України щодо однієї з сторін у справі, що є обовязковою умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до участі у справі в сили вимог ст. 27 ГПК України. Належні та допустимі докази щодо перерахування ПП «Пік Інвест» грошових коштів у розмірі 93697,50 грн. на рахунок відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації у АР Крим у якості забезпечення виконання умов договору, а також інформація чи повертались зазначені кошти позивачу міститься в матеріалах справи. Оригінали документів, необхідних суду для вирішення спору, були досліджені в судовому засіданні та їх завірені копії залучені до матеріалів справи. За вказаних обставин клопотання прокурора є недоведеним та безпідставним, в звязку з чим суд відмовляє в його задоволенні.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Відділом освіти Ленінської районної державної адміністрації у 2013 році оголошено про проведення процедури закупівлі (відкриті торги) вугілля камяного марки ДГР, АКО, Г (ДК 016-2010 (05.10.1).

Оголошення № 100499 про проведення процедури закупівлі опубліковане у ВДЗ № 26 (769) від 01.04.2013.

За результатами проведених торгів, переможцем визначена пропозиція Приватного підприємства «Пік - Інвест», які (результати проведення торгів) опубліковані у ВДЗ № 51 (794) від 01.07.2013.

Зазначена вище інформація міститься на офіційному загальнодержавному веб-порталі з питань державних закупівель https://tender.me.gov.ua/.

Рішенням комітету з конкурсних торгів Відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації (протокол від 27.03.2013 № 63) було затверджено документацію конкурсних торгів на закупівлю вугілля камяного марки ДГР, АКО, Г (ДК 016-2010 (05.10.1) (далі Документація), яка розроблена на підставі вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-VI зі змінами.

Згідно з п. 4 розділу 6 Документації передбачено забезпечення виконання договору про закупівлю надання учасником замовнику гарантій виконання своїх зобовязань за договором про закупівлю, яке учасник-переможець вносить не пізніше дати укладення договору про закупівлю. Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю становить 5% вартості договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції чинній на час проведення закупівлі) замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачене документацією конкурсних торгів.

На виконання вимог документації конкурсних торгів та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції чинній на час проведення закупівлі) позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача забезпечення виконання договору грошові кошти в розмірі 93697,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.06.2013 № 207 на суму 93697,50 грн., завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Враховуючи те, що позивач став переможцем конкурсних торгів, між сторонами у справі було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти від 25.06.2013 № 118 (далі договір), відповідно до умов якого позивач учасник зобовязався у 2013 році поставити відповідачу замовникові товар, зазначений в п. 1.2 договору, а замовник прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент) товару: вугілля камяне марки ДГР, марки АКО, марки Г. Кількість товару: вугілля марки ДГР 1400 т, вугілля марки АКО 550 т, вугілля марки Г 150 т.

Згідно п. 1.3 договору обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Ціна цього договору становить 1873950 грн., у тому числі ПДВ 312325 грн. Ціна за одиницю товару (1 т): вугілля марки ДГР 777 грн., вугілля марки АКО 1188 грн., вугілля марки Г 885 грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін у разі зменшення обсягу закупівлі товару залежно від реального фінансування видатків (п. 3.1 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що учасник повинен поставити товар на протязі 10 цілих календарних днів з моменту подання заявки відділом освіти.

Згідно п. 5.3 договору місце поставки товару: школи Ленінського району згідно додатку № 1 за заявками відділу освіти. Товар поставляється транспортом учасника. Транспортні витрати несе учасник.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання договору і діє до 31.12.2013 (п. 10.1 договору).

Додатком № 1 до договору сторони погодили перелік шкіл Ленінського району Автономної Республіки Крим, в які постачатиметься вугілля, а саме: ЗОШ № 1 смт Багерове, ЗОШ № 2 смт Багерове, Батальненська ЗОШ, Виноградненська ЗОШ, Войківська ЗОШ, Глазівська ЗОШ, Горностаївська ЗОШ, Кіровська ЗОШ, Красногірська ЗОШ, Ленінська ЗОШ, Марфівська ЗОШ, Новомиколаївська ЗОШ, Октябрьська ЗОШ.

Додатковою угодою № 1 від 10.12.2013 до договору сторони вирішили п. 1.2, 3.1 договору викласти в наступній редакції:

«п.1.2 Найменування (номенклатура, асортимент) товару: ДК-016-2010 (05.10.1) вугілля камяне (вугілля камяне марки ДГР, марки АКО, марки Г). Кількість товару: вугілля марки ДГР 1000 т, вугілля марки АКО 550 т, вугілля марки Г 150 т.

п. 3.1 Ціна договору становить 1563150 грн. У тому числі ПДВ 260525 грн. ОСОБА_2 по тексту.».

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2013 до договору сторони вирішили викласти в наступній редакції п. 5.1 договору: «п. 5.1 Строк поставки товару: липень-жовтень 2013 року, січень-лютий 2014 року.».

Додатковою угодою № 3 від 10.02.2014 до договору сторони вирішили п. 1.2, 3.1 договору викласти в наступній редакції:

«п. 1.2 Найменування (номенклатура, асортимент) товару: ДК-016-2010 (05.10.1) вугілля камяне (вугілля камяне марки ДГР, марки АКО, марки Г). Кількість товару: вугілля марки ДГР 1400 т, вугілля марки АКО 550 т, вугілля марки Г 150 т.

п. 3.1 Ціна договору становить 1873950 грн. У тому числі ПДВ 312325 грн. ОСОБА_2 по тексту.».

На підставі п. 5.2 договору відповідач подав позивачу наступні заявки на поставку товару: від 05.08.2013 № 01-31/764, від 20.09.2013 № 01-45/788, від 22.10.2013 № 01-31/1079, від 22.10.2013 № 01-31/1078.

На виконання умов договору та поданих відповідачем перелічених вище заявок на поставку товару, позивач поставив відповідачу товар вугілля марки ДГР в кількості 1000 т, вугілля марки АКО в кількості 550 т, вугілля марки Г в кількості 150 т на загальну суму 1563150 грн., що підтверджується наступними накладними: від 12.08.2013 № 85 на суму 190697,76 грн., від 02.09.2013 № 92 на суму 185328 грн., від 01.10.2013 № РН-0000105 на суму 364014,78, від 09.10.2013 № РН-0000108 на суму 91856,94 грн., від 17.12.2013 № РН-0000118 на суму 60228 грн., від 25.12.2013 № 146 на суму 671024,52 грн., а відповідач вказаний товар отримав на підставі наступних довіреностей: від 12.08.2013 № 75, від 02.09.2013 № 84, від 01.10.2013 № 98, від 09.10.2013 № 102, від 17.12.2013 № 116, від 24.12.2013№ 117.

Зазначені копії перелічених вище документів залучені до матеріалів справи.

Звертаюсь з даним позовом позивач зазначає, що він свої зобовязання щодо поставки замовленого відповідачем товару на підставі поданих ним заявок на поставку виконав в повному обсязі, разом з тим відповідач не повернув забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання позивачем договору в розмірі 93697 грн., у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 93697 грн.

Зазначений розмір боргу підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між сторонами у справі від 17.03.2014, відповідно до якого, сальдо на користь позивача станом на 17.03.2014 складає заявлену до стягнення суму в розмірі 93697 грн. Зазначений акт підписаний в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

З банківської виписки від 13.05.2017 про надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача від відповідача вбачається, що на розрахунковий рахунок позивача від відповідача надходили грошові кошти з призначенням платежу за проданий та відвантажений товар та повернення забезпечення пропозиції конкурсних торгів (завдаток) згідно п. 4 ст. 24 Закону України «Про здійснення державних закупівель». Грошові кошти в розмірі 93697 грн. з призначенням платежу - забезпечення виконання договору про закупівлю, не надходили на розрахунковий рахунок позивача. Доказів протилежного суду не надано. Оригінал банківської виписки залучений до матеріалів справи.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції чинній на час проведення закупівлі) замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними, у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 30, частиною третьою статті 31 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними у договорі, але не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Пунктом 4 розділу 6 документації конкурсних торгів передбачено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійними у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 30, частинами третьою статті 31 Закону, а також згідно з умовами, зазначеними у договорі, але не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень документації, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо повернення забезпечення виконання договору про закупівлю, в звязку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 93697 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 93697 грн. боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо повернення забезпечення виконання договору про закупівлю, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми за період прострочення з 30.12.2013 по 11.05.2016 складають 72446 грн., 3% річних з простроченої суми за період прострочення з 30.12.2013 по 11.05.2016 складають 6445,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Положеннями ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання, оскільки враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та п. 4 розділу 6 документації, згідно яких замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником переможцем договору не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з дня настання зазначеної обставини, прострочення виконання відповідачем зобовязань щодо повернення забезпечення виконання договору про закупівлю, починається з наступного дня після спливу трьох банківських днів з дня виконання учасником переможцем договору про закупівлю своїх зобовязань, тобто прострочення з повернення забезпечення виконання договору про закупівлю починається з 31.12.2013.

Разом з тим, зазначене не вплинуло на обґрунтованість вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а тому вимога про стягнення з відповідача 72446 грн. інфляційних втрат та 6445,80 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача щодо повернення заявленої до стягнення суми - забезпечення виконання договору про закупівлю в розмірі 93697 грн. перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 93697 грн. основного боргу, 72446 грн. інфляційних втрат, 6445,80 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак підлягають задоволенню.

Подібна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.02.2015 у справі № 910/5259/14.

Заперечення прокурора проти позовних вимог, які зводяться до того, що позивачем не виконано умови договору в повному обсязі, оскільки відповідно до умов додаткової угоди № 3 від 10.02.2014 до договору сторонами погоджено кількість товару, що підлягає поставці: вугілля марки ДГР 1400 т, вугілля марки АКО 550 т, вугілля марки Г 150 т, а також ціну договору, яка становить 1873950 грн., у тому числі ПДВ 312325 грн., а позивачем поставлено лише вугілля марки ДГР у кількості 1000 т, вугілля марки АКО 550 т, вугілля марки Г 150 т на загальну суму 1563150 грн., поставку вугілля марки ДГР в кількості 400 т не здійснено, в звязку з чим на думку прокурора відсутні підстави для повернення та стягнення суми забезпечення виконання договору, не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються з огляду на таке.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що учасник повинен поставити товар на протязі 10 цілих календарних днів з моменту подання заявки відділом освіти.

Згідно п. 5.3 договору місце поставки товару: школи Ленінського району згідно додатку № 1 за заявками відділу освіти.

Додатком № 1 до договору сторони погодили перелік шкіл Ленінського району Автономної Республіки Крим, в які постачатиметься вугілля, а саме: ЗОШ № 1 смт Багерове, ЗОШ № 2 смт Багерове, Батальненська ЗОШ, Виноградненська ЗОШ, Войківська ЗОШ, Глазівська ЗОШ, Горностаївська ЗОШ, Кіровська ЗОШ, Красногірська ЗОШ, Ленінська ЗОШ, Марфівська ЗОШ, Новомиколаївська ЗОШ, Октябрьська ЗОШ.

В матеріалах справи містяться подані Відділом освіти Ленінської районної державної адміністрації заявки на поставку товару, а саме:

- від 05.08.2013 № 01-31/764 на поставку вугілля марки АКО для отеплення шкіл району в кількості 550 т, з яких у ЗОШ № 1 смт Багерове 50 т, у ЗОШ № 2 смт Багерове 35 т, у Батальненську ЗОШ 40 т, у Виноградненську ЗОШ 40 т, у Войківську ЗОШ 40 т, у Глазівську ЗОШ 50 т, у Горностаївську ЗОШ 50 т, у Кіровську ЗОШ 45 т, у Красногірську ЗОШ 45 т, у Ленінську ЗОШ 40 т, у Марфівську ЗОШ 40 т, у Новомиколаївську ЗОШ 40 т, у Октябрьськц ЗОШ 35 т;

- від 20.09.2013 № 01-45/788 на поставку вугілля марки ДГР для отеплення шкіл району в кількості 283,24 т, з яких у ЗОШ № 1 смт Багерове 40 т, у ЗОШ № 2 смт Багерове 40 т, у Батальненську ЗОШ 25 т, у Виноградненську ЗОШ 30 т, у Войківську ЗОШ 30 т, у Глазівську ЗОШ 25 т, у Горностаївську ЗОШ 40 т, у Кіровську ЗОШ 53,24 т;

- від 22.10.2013 № 01-31/1079 на поставку вугілля марки Г для отеплення шкіл району в кількості 150 т, з яких у ЗОШ № 1 смт Багерове 20 т, у ЗОШ № 2 смт Багерове 10 т, у Батальненську ЗОШ 10 т, у Виноградненську ЗОШ 10 т, у Войківську ЗОШ 10 т, у Глазівську ЗОШ 10 т, у Горностаївську ЗОШ 15 т, у Кіровську ЗОШ 10 т, у Красногірську ЗОШ 10 т, у Ленінську ЗОШ 10 т, у Марфівську ЗОШ 15 т, у Новомиколаївську ЗОШ 10 т, Октябрьську ЗОШ 10 т;

- від 22.10.2013 № 01-31/1078 на поставку вугілля марки ДГР для отеплення шкіл району в кількості 716,76 т, з яких у ЗОШ № 1 смт Багерове 39,2 т, у ЗОШ № 2 смт Багерове 80 т, у Батальненську ЗОШ 60 т, у Виноградненську ЗОШ 37,28 т, у Войківську ЗОШ 80 т, у Глазівську ЗОШ 29,64 т, у Горностаївську ЗОШ 100 т, у Кіровську ЗОШ 70 т, у Красногірську ЗОШ 30,94 т, у Ленінську ЗОШ 30,12 т, у Марфівську ЗОШ 58,86 т, у Новомиколаївську ЗОШ 50,72 т, у Октябрьську ЗОШ 50 т.

На виконання умов договору та перелічених заявок на поставку товару, які подані відповідачем, позивач поставив відповідачу вугілля марки ДГР в кількості 1000 т, вугілля марки АКО в кількості 550 т, вугілля марки Г в кількості 150 т на загальну суму 1563150 грн., що підтверджується переліченими вище судом накладними.

Доказів того, що відповідач подав заявки позивачу на поставку вугілля марки ДГР в кількості 400 т, поставку якого позивач не здійснив, сторони та прокурор суду не надали.

Оскільки позивач згідно умов п. 5.2 договору здійснює поставку товару з моменту подання заявки відділом освіти та враховуючи, що відповідної заявки на поставку вугілля марки ДГР в кількості 400 т не подано відповідачем, доказів протилежного в матеріали справи не додано, то суд дійшов висновку про повне виконання позивачем своїх зобовязань за договором, укладеним між сторонами у справі, щодо поставки відповідачу товару, а відтак і наявності підстав щодо повернення позивачу забезпечення виконання договору про закупівлю.

Також, суд звертає увагу прокурора на те, що згідно аналізу положень договору, а саме п. 5.2 та п. 5.3, уразі відсутності заявки відповідача на поставку товару у позивача відсутня можливість за власної ініціативи здійснювати поставку товару відповідачу, зокрема в кількості 400 т, про які зазначає прокурор, оскільки згідно умов договору товар поставляється не особисто відповідачу, а на адреси 13 шкіл, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору, та лише за наявності заявки відділу освіти на поставку, в якій вказуються на адресу якої саме школи, в якій кількість та якої марки вугілля камяне повинно бути поставлено позивачем.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує таке.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір»

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача з даним позовом) судовий збір справлявся у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача з даним позовом) ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлювались у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата у 2016 році у місячному розмірі з 1 січня становить 1378 гривень.

Звертаючись з даною позовною заявою до суду, позивач заявив вимогу майнового характеру про стягнення 172588,80 грн.

Отже за подання позову позивач мав сплатити 2588,83 грн., що становить 1,5 відсотка ціни позову.

Під час розгляду справи судом зясовано що позивач при зверненні до суду з позовною заявою не доплатив суму судового збору в розмірі 0,46 грн., що підтверджується квитанцією від 27.12.2016 № 296, за якою позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 2588,37 грн., а не 2588,83 грн., що становить 1,5 відсотка ціни позову.

Тобто позивачем при подачі позову не доплачено суму судового збору в розмірі 0,46 грн. Доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі в матеріалах позовної заяви відсутні.

Відповідно до п. 2.23 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може, зокрема, у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи положення п. 2.23 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» сума недоплаченого судового збору за подачу позивачем позовної заяви в розмірі 0,46 грн. підлягає стягненню в доход Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 2588,37 грн. покладаються судом на відповідача та підлягають стягненню на користь позивача, сума недоплаченого судового збору в розмірі 0,46 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації (98200, Автономна Республіка Крим, Ленінський район, смт Леніне, вул. Дзержинського, 2, ідентифікаційний код 02144401) на користь Приватного підприємства «Пік - Інвест» (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, провулок Музейний, 2/1, офіс 406, ідентифікаційний код 38329477) 93697 (девяносто три тисячі шістсот девяносто сім) грн. основного боргу, 72446 (сімдесят дві тисячі чотириста сорок шість) грн. інфляційних втрат, 6445 (шість тисяч чотириста сорок пять) грн. 80 коп. 3% річних, 2588 (дві тисячі пятсот вісімдесят вісім) грн. 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Відділу освіти Ленінської районної державної адміністрації (98200, Автономна Республіка Крим, Ленінський район, смт Леніне, вул. Дзержинського, 2, ідентифікаційний код 02144401) в доход Державного бюджету України 46 копійок витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 19.05.2017.