РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017Справа №910/4970/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Агро Трейдінг»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій»
простягнення 1000000,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаДанилов Е.О. - представник
від відповідачаГромадюк О.Р. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ойл Агро Трейдінг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій» заборгованості у розмірі 1000000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поворотної фінансової допомоги №ФП271016 від 27.10.2016 в частині повернення суми позики.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4970/17 та призначено розгляд справи на 26.04.2017.

В судовому засіданні 26.04.2017 оголошувалась перерва до 25.05.2017.

В судове засідання, призначене на 25.05.2017, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідач, посилаючись на ст.ст. 22, 78 Господарського процесуального кодексу, позов визнає, про що вказано у поданому суду відзиві на позовну заяву та зазначено представником відповідача у судовому засіданні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій» (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ойл Агро Трейдінг» (позикодавець) було укладено договір поворотної фінансової допомоги №ФП271016 (надалі - Договір), відповідно до якого в порядку та умовах, визначених цим договором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному п. 2.1 цього Договору, а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк.

За змістом п.п. 2.1, 2.2 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.11.2016) розмір позики становить 3000000,00 грн. Грошові кошти передаються без нарахування процентів та носять характер поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.3 Договору позикодавець передає позику позичальникові в день підписання сторонами цього Договору. Позика передається в безготівковій формі платіжними дорученнями шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Позика вважається переданою позичальникові в момент зарахування позики/грошових коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно з п. 4.1 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.11.2016) строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим договором і становить чотири місяці - до 27.02.2017.

У відповідності до п. 5.1 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.11.2016) після закінчення строку, визначеного в п. 4.1 цього Договору, позичальник зобов'язується протягом 3 календарних днів повернути позику.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наявних в матеріалах справи реєстрів документів по рахунку та довідки ПАТ «Марфін Банк» №178/04 від 13.05.2017 вбачається, що на виконання умов Договору позивачем було перераховано відповідачу суму позики у розмірі 3000000,00 грн.

В свою чергу, 20.01.2017 частину суми позики - у розмірі 125000,00 грн відповідачем повернуто на користь позивача.

Доказів повернення решти суми позики відповідачем не надано.

Такий стан розрахунків за Договором та факт невиконання його умов щодо повернення суми позики відповідач визнає та зазначає, що у зв'язку із скрутним фінансовим становищем підприємтсва повністю виконати умови Договору не в змозі.

У поданому суду відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій» заявляє про визнання позову, посилаючись на ст.ст. 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст.78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Заява відповідача про визнання позову, викладена у відзиві на позовну заяву, підписана ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій», повноваження якого підтверджуються відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань (витяг № від 24.04.2017).

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Суд відзначає, що визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

Враховуючи доводи, наведені у заяві про визнання позову, а також те, що заява про визнання позову (викладена у відзиві на позовну заяву від 24.04.2017), відповідає вимогам ст.78 Господарського процесуального кодексу України, підписана уповноваженим представником відповідача та з огляду на те, що такі дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Агро Трейдінг» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій» заборгованості у розмірі 1000000,00 грн підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський завод рослинних олій» (01033, м.Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 38, офіс 15, ідентифікаційний код 39557975) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ойл Агро Трейдінг» (04071, м.Київ, вулиця Межигірська, приміщення 169, будинок 25, офіс 2А, ідентифікаційний код 37037387) заборгованість у розмірі 1000000 (один мільйон) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.05.2017

Суддя Ю.М. Смирнова