ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа № 921/509/16-г/4

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Матущака О.І.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» за вих. № 8 від 19.01.2017 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2017 року

у справі № 921/509/16-г/4

за позовом: Агропідприємства «Нива», м. Хоростків Гусятинського району Тернопільської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина», м.Тернопіль

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, м. Львів

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного агропромислового підприємства «Медобори», с. Зелене Гусятинського району Тернопільської області

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, м. Хоростків Гусятинського району Тернопільської області

про визнання права власності на майно.

за участю представників:

від позивача: Марків П.Є. - доручення б/н від 21.06.2016 року

від відповідача: Сєргєєва О.І. - довіреність № 2/17-5 від 27.02.2017 року

від третьої особи-1: ОСОБА_2

від третьої особи-2: не з'явився

від третьої особи-3: ОСОБА_6 - довіреність № 456 від 16.05.2017 року; ОСОБА_7 - витяг з договору про надання правової допомоги № 269-12/05 від 12.05.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Агропідприємство «Нива» звернулось до Господарського суду Тернопільскої області із позовом до ТзОВ «Агроцентр-Галичина» про визнання права власності на майно, а саме на будівлі та споруди загальною площею 7 345,6 кв.м., в тому числі: адміністративний будинок (літера "А"), загальною площею 488,6 кв.м.; гаражі (літера "Б"), загальною площею 591,8 кв. м.; гараж-котельня ( літера "В"), загальною площею 864,0 кв.м.; склад (літера "Г"), загальною площею 761,1 кв.м.; млин ( літера "Д"), загальною площею 2927,9 кв.м.; склад ( літера "Е"), загальною площею 1390,0 кв.м.; прохідна ( літера "З"), загальною площею 149,3 кв.м.; вага ( літера "К"), загальною площею 32,7 кв.м.; цех ( літера "Л"), загальною площею 101,7 кв.м.; сарай ( літера "М"), загальною площею 38,5 кв.м.; огорожа ( літера "І"), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2017 року у справі № 921/509/16-г/4 (головуючий суддя Бурда Н.М.; судді Андрусик Н.О., Стопник С.Г.) позов Агропідприємства «Нива» задоволено. Суд виніс рішення, яким визнав за Агропідприємством «Нива» право власності на будівлі та споруди загальною площею 7 345,6 кв.м., в тому числі: адміністративний будинок (літера "А"), загальною площею 488,6 кв.м.; гаражі (літера "Б"), загальною площею 591,8 кв. м.; гараж-котельня (літера "В"), загальною площею 864,0 кв.м.; склад (літера "Г"), загальною площею 761,1 кв.м.; млин (літера "Д"), загальною площею 2927,9 кв.м.; склад (літера "Е"), загальною площею 1390,0 кв.м.; прохідна (літера "З"), загальною площею 149,3 кв.м.; вага (літера "К"), загальною площею 32,7 кв.м.; цех (літера "Л"), загальною площею 101,7 кв.м.; сарай (літера "М"), загальною площею 38,5 кв.м.; огорожа (літера "І"), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТзОВ «Агроцентр-Галичина» подало апеляційну скаргу за вих. № 8 від 19.01.2017 року, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2017 року скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. А саме скаржник стверджує, що господарський суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про те, що установчий договір від 25.03.1995 року та Акт від 25.03.1995 року є достатніми доказами передачі майна до статутного фонду АП «Нива» і як наслідок, документами, що підтверджують право власності позивача на спірне майно.

ОСОБА_2 було подано до суду заперечення на апеляційну скаргу б/н від 07.02.2017 року, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 19.01.2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.1992 року між радою трудового колективу Хоростківського комбікормового заводу, як продавцем, та ВКП «Святослав Ко», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу. Згідно умов договору Трудовий колектив Хоростківського комбікормового заводу продав ВКП «Святослав Ко» основні засоби (будівлі, споруди, машини та обладнання) вартістю 146 663 000 крб. Зазначений договір зареєстрований 30.12.1992 р. Гусятинським БТІ реєстровий напис № 81.

Пізніше, 25.03.1995 року між трудовим колективом Хоростківського ВКП «Святослав Ко», МП «Джерело» і ТОВ «Святослав Ко» (засновники) було укладено Установчий договір про створення та діяльність Агропідприємства «Нива». Згідно умов договору засновники об'єдналися та спільно створили Агропідприємство «Нива» шляхом об'єднання свого майна, які і формують Статутний фонд підприємства.

У відповідності до ст. 4 Установчого договору статутний фонд підприємства склав 1 8172,5 млн. крб., з яких 17 530,3 млн.крб. - внесок ТОВ «Святослав Ко» (95%); 416,1 млн.крб. - внесок ПМ «Джерело» (2.5%); 226,2 млн. крб. - внесок трудовим колективом Хоростівського ВКП «Святослав Ко» (1.5%). Будь-який перелік майна, яке б передавалось у статутний фонд товариства, в установчому договорі відсутній.

У відповідності до п.п.1.2, 4.1, 4.2 Статуту АП «Нива» в редакції 1995 року, засновниками підприємства були: трудовий колектив Хоростківського ВКП фірми «Святослав КО», МП «Джерело», ТзОВ фірми «Святослав Ко».

Майно підприємства складається шляхом здійснення внесків засновників, які формують статутний фонд у вигляді внесків обладнанням, транспортними, технічними засобами, іншим майном, яке належить їм на праві власності та необхідне для здійснення статутних завдань. Підприємство є власником майна, яке передане йому засновниками та іншими юридичними особами у власність.

Як зазначено в Акті передачі від 25.03.1995р. на виконання наказу Хоростківського ВКП «Святослав Ко» від 25.03.1995р. №17 Про передачу майна до статутного фонду АП «Нива», підлягає передачі майно, що розміщено за адресою АДРЕСА_1: службове приміщення (лабораторію) під літерою «А» площею 206,7 кв.м з добудовою другого поверху, лабораторію під літерою «а» площею 44.3 кв.м., гараж-склад під літерою «Б» площею 50,6 кв.м., гараж-котельню під літерою «В» площею 693 кв.м., виробниче приміщення під літерою «Г» площею 644.9 кв.м., млин під літерою «Д» площею 5237,6 кв.м., сушку під літерою «Є» площею 98,9 кв.м., соговий склад під літерою «Е» площею 5265,4 кв.м., магазин під літерою «М» площею 35 кв.м., прохідну під літерою 3 площею 20 кв.м., вагову під літерою «К» площею 32,7 кв.м. - 2 шт., склад палива - 6 ємкостей, 3 колонки; пож. Водойма - 2 шт.; водонапірну башню - 2 шт.; артезіанську свердловину - 2 шт.; насосну станцію; трансформаторну підстанцію -3 шт. та огорожу з бетонних плит по периметру довжиною 777.2 м.п. з двома металевими воротами.

Згідно свідоцтва про право власності серії САА № 429462 від 26.09.2005 року нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 належали ВАТ «Укрволгатехсервіс» на праві власності.

В подальшому спірне нерухоме майно було продане ПАП «Медобори» (договір купівлі-продажу від 07.02.2006р.).

12 жовтня 2011 р. Гусятинським районним судом Тернопільської області у справі № 2а-3768/11р. за адміністративним позовом ОСОБА_8 до виконавчого комітету Хоростківської міської ради прийнято постанову (залишену без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.02.2013р.), якою визнано недійсним та скасовано рішення виконкому Хоростківської міської ради № 133 від 13.09.2005р., а також скасовано свідоцтво про право власності САА № 429462 від 26.09.2005р., яким оформлено право власності за ВАТ «Укрволгатехсервіс».

28.11.2013р. Львівським апеляційним господарським судом у справі № 921/621/13-г/17 визнано недійсними результати торгів з продажу майна ВАТ «Укрволгатехсервіс», оформлених протоколом № 1 від 23.01.2006р. та договір купівлі-продажу від 07.02.2006 року, укладений між ВАТ «Укрволгатехсервіс» та ПАП «Медобори». Зазначена постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2014р.

Також, судом встановлено, що 03 лютого 2014р. між ПАП «Медобори» (продавець) та ТзОВ «Агроцентр-Галичина» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу будівель та споруд, що розміщені за адресою АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жеграй Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за №592.

В подальшому на підставі укладеного договору купівлі-продажу серія та номер 592 від 03.02.2014р. за відповідачем зареєстровано право власності на придбане нерухоме майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17277737 від 03.02.2014 р.

13.02.2014р. ТзОВ «Агроцентр-Галичина» відчужено 10/100 частин будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, а саме : склад під літерою "Г" площею 761,1 кв.м. на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу за реєстровим номером 239, посвідченому приватним нотаріусом Тернопільського міського округу Серкізовською Т.П.

З огляду на викладене, позивач вважає, що його право, як належного власника будівель та споруд, які розташовані на земельній ділянці площею 3,1 га за адресою: АДРЕСА_1, не визнається відповідачем - ТзОВ «Агроцентр-Галичина», що позбавляє його можливості скористатись правом на державну реєстрацію права власності на нього з огляду на відсутність правовстановлюючих документів, що не збереглися у зв'язку із незаконним захопленням підприємства та тривалими судовими процесами, та підлягає захисту у спосіб, встановлений ст. 392 ЦК України, шляхом визнання за ним права власності на зазначене майно.

При винесенні постави колегія суддів виходила з наступного.

Згідно ст. 13 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу таким способом як визнання права.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто за змістом цієї норми позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Звернення з позовом про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах, оскільки передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник майна, права якого оспорюються або не визнаються іншою особою, з якою власник не перебуває у зобов'язальних відносинах, або власник, який втратив документ.

Відповідачем у позові про визнання права власності є особа, яка оспорює право власності на майно, або особа, яка хоч і не оспорює права власності на майно, але і не визнає його.

Згідно даних з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна (спірного майна) право власності на будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 90/100 зареєстровано за ТОВ «Агроцентр Галичина»; власником частки 10/100 зазначеного майна є ОСОБА_3 При цьому, ОСОБА_3 належить склад під літерою - «Г» загальною площею 761,1 кв. м.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачем на склад під літерою - «Г» загальною площею 761,1 кв. м., не звернув уваги на те, що власником спірного майна (на час розгляду справи) є ОСОБА_3, який не є відповідачем у даній справі.

В зв'язку з вищенаведеним колегія суддів зробила висновок, що ТзОВ «Агроцентр Галичина» не є належним відповідачем у справі щодо позовних вимог про визнання права власності на склад під літерою - «Г» загальною площею 761,1 кв. м. Зазначене унеможливлює задоволення позову в частині позовних вимог щодо визнання права власності за позивачем на склад під літерою -Г загальною площею 761,1 кв.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання права власності на склад під літерою - «Г» загальною площею 761,1 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно адміністративний будинок (літера "А"), загальною площею 488,6 кв.м.; гаражі (літера "Б"), загальною площею 591,8 кв. м.; гараж-котельня (літера "В"), загальною площею 864,0 кв.м.; млин ( літера "Д"), загальною площею 2927,9 кв.м.; склад (літера "Е"), загальною площею 1390,0 кв.м.; прохідна (літера "З"), загальною площею 149,3 кв.м.; вага (літера "К"), загальною площею 32,7 кв.м.; цех (літера "Л"), загальною площею 101,7 кв.м.; сарай (літера "М"), загальною площею 38,5 кв.м.; огорожа ( літера "І"), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником зазначеного майна, оскільки в 1995 році останнє було передано до статутного фонду АП «Нива», що підтверджується Актом передачі від 25.03.1995 року, який містить підписи від імені ВКП фірми «Святослав» - ОСОБА_8, ОСОБА_11, від імені АП «Нива» - директора ОСОБА_4

Однак, судом встановлено, що станом на момент підписання зазначеного Акта від 25.03.1995 року АП «Нива», як юридичної особи, не існувало, а ОСОБА_4 не був директором АП «Нива». Адже, згідно з Витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців (станом на 17.10.2016 року) вбачається, що лише 27.03.1995 року АП «Нива» було зареєстровано як юридична особа.

Акт передачі від 25.03.1995 року не містить печаток ВКП фірми «Святослав» та АП «Нива».

Додаток до Акта передачі від 25.03.1995 року підписаний бухгалтером ОСОБА_11 та не містить підписів представників ВКП фірми «Святослав», АП «Нива» (підписантів Акта передачі майна від 25.03.1995 року).

Також, колегія суддів зазначає, що як вбачається із Акта передачі майна від 25.03.1995 року (який був долучений до матеріалів справи позивачем) до статутного фонду АП «Нива» передано наступне майно, що розміщено за адресою АДРЕСА_1: службове приміщення (лабораторію) під літерою «А» площею 206,7 кв.м з добудовою другого поверху, лабораторію під літерою «а» площею 44.3 кв.м., гараж-склад під літерою «Б» площею 50,6 кв.м., гараж-котельню під літерою «В» площею 693 кв.м., виробниче приміщення під літерою «Г» площею 644.9 кв.м., млин під літерою «Д» площею 5237,6 кв.м., сушку під літерою «Є» площею 98,9 кв.м., соговий склад під літерою «Е» площею 5265,4 кв.м., магазин під літерою «М» площею 35 кв.м., прохідну під літерою 3 площею 20 кв.м., вагову під літерою «К» площею 32,7 кв.м. - 2 шт., склад палива - 6 ємкостей, 3 колонки; пож. Водойма - 2 шт.; водонапірну башню - 2 шт.; артезіанську свердловину - 2 шт.; насосну станцію; трансформаторну підстанцію -3 шт. та огорожу з бетонних плит по периметру довжиною 777.2 м.п. з двома металевими воротами.

Судом встановлено що, перелік нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, відрізняється від переліку майна, яке зазначено в Акті передачі від 25.03.1995 року.

Відтак, Акт передачі від 25.03.1995 року та додаток до нього не є належними доказами у справі в розумінні ст. 34 ГПК України.

Станом на даний час спірне майно зареєстроване на праві власності за ТзОВ «Агроцентр Галичина» (реєстраційний № 16) на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2014 року (укладений між ПАП «Медобори» та ТзОВ «Агроцентр Галичина»), який є чинним та у судовому порядку не визнавався недійним.

Враховуючи те, що позивачем не представлено правовстановлюючих документів на спірне майно, які б підтверджували його належність АП «Нива», не надано доказів в підтвердження передачі основних засобів майна Хоростківського комбікормового заводу чи від ВКП фірми «Святослав Ко» до статутного капіталу «АП «Нива» з описом індивідуальних ознак щодо кожного об'єкта нерухомості, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги у даній справі не підлягають до задоволення.

Твердження позивача про те, що АП «Нива» належить на праві власності спірне майно в силу преюдиціальних фактів, які встановлені під час розгляду справи № 921/621/13-г/17, не є правильним, з огляду на наступне.

У вирішенні спору у справі № 921/621/13-г/17 не ставилось питання про визнання права власності АП «Нива» на спірне майно та не встановлювався факт того, що позивачу спірне майно належить на праві власності, а лише зазначалося про наявність прав у АП «НИВА» на спірне майно без конкретизації, яких саме (з урахуванням того, що у справі № 921/621/13-г/17 предметом спору були визнання недійсними торгів з продажу майна та договору купівлі-продажу від 07.02.2006, відповідно встановлювалися, зокрема обставини щодо наявності чи відсутності порушень прав позивача і підстави для звернення з позовом до суду).

У відповідності до приписів частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Разом з тим, в постанові Вищого господарського суду України від 14.06.2016 року у справі № 921/1196/14-г/6 зазначено, що у справі № 921/621/13-г/17 судами встановлено, які саме документи значаться у довідці з інвентарної справи будинковолодіння АДРЕСА_1, серед яких посилання на будь-які документи, пов'язані з АП «Нива» як власником спірного майна та інформація про АП «Нива» - відсутні. Зазначене суд першої інстанції не врахував.

Таким чином колегія суддів пришла до висновку, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2017 року слід скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2017 року скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Агропідприємства «Нива» (вул. Незалежності, 1, м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область, ідент. код 21145240) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» (вул. Кривоноса, 2 "б", м. Тернопіль, Тернопільська область, ідент. код 37556849) 4 955,48 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

4. Доручити Господарському суду Тернопільської області видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу направити в Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Матущак О.І.

суддя Юрченко Я.О.