РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017Справа №910/3549/17
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Асканія-Пак"

про стягнення 96000,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Білик Д.А. (за дов.)

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Пак" про стягнення збитків у розмірі 96000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем укладено агентський договір № А-1.2015 від 01.07.2015, згідно якого позивач сформував партію товару у кількості 24000 кг. Однак в порушення умов договору відповідач самостійно без участі комерційного агента відвантажив всю партію товару, чим завдав позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 96000,00 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3549/17, розгляд останньої призначено на 03.04.2017.

31.03.2017 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду та відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що міра відповідальності у вигляді стягнення збитків може бути застосована лише за наявності всіх елементів правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини). У разі, якщо позивач просить стягнути на його користь агентську винагороду на підставі договору, то для цього відсутні підстави, оскільки, не були виконані всі необхідні умови договору на підставі яких у відповідача виникає обов'язок сплатити кошти. Крім того, відповідач зазначає, що Господарським судом м. Києва слухається справа № 910/2185/17 між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а тому позов має бути залишений без розгляду.

В судовому засіданні 03.04.2017 представник відповідача підтримав своє клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечував.

Суд розглянув клопотання відповідача та вважає його безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо: у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 № 910/2185/17 порушено провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Пак" про стягнення 186722,70 грн. Згідно копії позовної заяви, долученої до клопотання про залишення позову без розгляду, суд встановив, що предметом розгулу у справі № 910/2185/17 являється стягнення суми агентської винагороди, пені за несвоєчасну сплату суми агентської винагороди та збитків за зберігання тари в орендованому складі на загальну суму 186722,70 грн.

Отже предмет спору у справі № 910/2185/17 є іншим, ніж предмет спору у справі № 910/3549/17, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Суд відмовляє відповідачу у задоволенні його клопотання про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 03.04.2017 оголошено перерву до 04.05.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 03.05.2017 від позивача надійшли письмові пояснення. Позивач зазначає, що факт закупівлі меду підтверджується листом директора відповідача, а доказом відбору меду для дослідження є результати лабораторних досліджень.

В судовому засіданні 04.05.2017 оголошено перерву до 18.05.2017 та ухвалою суду від 04.05.2017 продовжено строк розгляду спору.

Через загальний відділ діловодства суду від відповідача 17.05.2017 надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що закупівлю меду здійснили на підставі агентського договору з ФОП ОСОБА_3

В судовому засіданні 18.05.2017 позивач надав додаткові документи: акт виконаних робіт; закупівельний акт ОСОБА_4; закупівельний акт ОСОБА_5: накладні на передачу на відповідальне зберігання; розрахунок ціни позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія-Пак" (довіритель) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (комерційний агент) укладено агентський договір № А-1.2015, відповідно до якого Комерційний агент у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, зобов'язується надати Довірителю послуги, передбачені п. 1.2 цього Договору, від імені Довірителя і за його рахунок. За цим Договором Комерційний агент від Імені Довірителя і за його рахунок заключає угоди на поставку продуктів бджільництва, а саме меду натурального (надалі іменується - "Товар"), з метою його придбання Довірителем у власників цього меду - фізичних осіб - пасічників (надалі іменуються - "Продавець"), а також виконує супутні дії: здійснює пошук здавачів продуктів бджільництва серед фізичних осіб - пасічників на визначеній території; здійснює відбір зразків Продукції, згідно встановленої процедури (Додаток 3 до даного Договору), та відсилає ці зразки Довірителю для проведення лабораторного дослідження; від імені Довірителя і за його кошти закуповує Товар, відносно чого складає з Продавцем Закупівельні акти на придбання Товару встановленого зразку згідно Додатку 3 до Даного договору; за необхідності здійснює доставку Товару від Продавця на свій склад та забезпечує зберігання Товару на своєму складі до моменту формування товарної партії меду; здійснює розрахунок з Продавцем; проводить консультування Продавця з питань закупівлі товару, проведення експертизи товару, повернення тари, питань оподаткування; забезпечує процес навантаження продукції на транспорт Довірителя для його поставки на склад довірителя; збирає, узагальнює та надає довірителю дані щодо стану та можливостей заготівлі меду на визначеній території (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору права та обов'язки по угоді, здійсненій комерційним агентом, виникають безпосередньо у довірителя. Отримані комерційним агентом від довірителя грошові кошти для розрахунків з Продавцями не є його власністю, прибутком або доходом в розумінні цивільного, господарського або податкового законодавства України.

Кількість товару, яка за цим договором закуповується Комерційним агентом в інтересах Довірителя, та терміни такої закупівлі узгоджуються сторонами щомісяця окремо. Фактична кількість закупленого за цим договором Товару та сума отриманої винагороди визначаються як сума всіх Актів прийому-передачі товару та звітів комерційного агента, відповідно, складених за час дії цього договору (п. 1.7 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору за виконане доручення за цим договором Довіритель виплачує Повіреному винагороду в розмірі 4,00 грн. (чотири грн., 00 коп.) за кожний кілограм придбаного Товару, в тому числі 50% перераховуються разом із коштами на закупку товару та 50% протягом 5 банківських днів після виставлення рахунку на підставі підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг. Розмір винагороди може змінюватись лише за обоюдною згодою сторін, шляхом підписання Додаткової угоди до Договору.

Згідно п. 3.1, 3.2, 3.3 договору перед придбанням Товару, Комерційний агент зобов'язаний відібрати проби товару у відповідності із процедурою, викладеною в Додатку 3 до даного договору, та надіслати такі проби Довірителю для проведення лабораторних досліджень, та опломбувати кожну із ємкостей Продавця для запобігання заміни товару. Придбання товару здійснюється лише після проведення успішних лабораторних досліджень, про що Довіритель повідомляє Комерційного агента, та в разі не пошкодження пломб. Під час придбання товару Комерційний агент повинен отримати та передати Довірителю від кожного Продавця наступні документи: копію паспорта; копію ідентифікаційного коду; копію ветеринарного паспорта пасіки (при наявності); копію довідки із міської, селищної чи сільської ради за ф. 3-ДФ (посвідчена уповноваженою особою) за наявності; укладений з Продавцем від імені Довірителя закупівельний акт (Додаток 4 до договору) на придбання товару за погодженою з Довірителем ціною.

Відповідно до п. 3.7 договору у випадку придбання товару комерційним агентом за ціною вищою ніж зазначена у п. 1.5 договору довіритель має право відмовитись від прийняття товару. Придбаний у такий спосіб товар підлягає поверненню продавцеві з поверненням сплачених за нього коштів. Або, за погодженням сторін, комерційний агент може компенсувати різницю вартості із своїх винагороди.

Пунктом 4.1 договору комерційний агент зобов'язується укладати з продавцем закупівельні акти на придбання товару за ціною не більшою ніж зазначено в п. 1.5 договору, а довіритель пунктом 4.2 договору зобов'язується забезпечити комерційного агента грошовими коштами для закупівлі товару шляхом перерахування їх на банківський рахунок комерційного агента.

У випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Сторона не несе відповідальності за порушення Договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності). Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього Договору. Сторона, що порушила цей Договір, зобов'язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою Стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїм винним (умисним або необережним) діянням (дією чи бездіяльністю) сприяла настанню або збільшенню збитків. Сплата Стороною визначених цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) не звільняє її від обов'язку відшкодувати за вимогою іншої Сторони збитки, завдані порушенням Договору (реальні збитки) у повному обсязі. Сплата Стороною та (або) відшкодування збитків, завданих порушенням Договору, не звільняє її від обов'язку виконати цей Договір в натурі, якщо інше прямо не передбачено чинним в Україні законодавством (п. 6.1-6.5 договору).

Відповідно до п. 8.1, 8.6 договору цей Договір вступає в силу після його підписання Сторонами і діє до 31.12.2015р. Якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

До матеріалів справи долучено довіреність від 01.07.2015 на виконання доручень за агентським договором № А-1.2015 від 01.07.2015, видана Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 без права передоручення і дійсна до 31.12.2015.

Крім того, до матеріалів справи долучені вимоги до якості меду та процедура відбору зразків (додатки № 2, 3 до договору).

Додаток № 4 до договору від 01.07.2015 № А-1.2015 - закупівельний акт, яким оформляються правовідносини між продавцем та довірителем до матеріалів справи не наданий.

Додатковою угодою № 1 до агентського договору № А-1.2015 від 01.07.2015 сторони погодили порядок зберігання отриманого від продавця меду комерційним агентом. В тексті додаткової угоди вказано, що вона набирає чинності з моменту її підписання, однак, в тексті угоди відсутня дата, коли мав місце факт її підписання контрагентами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому було завдано збитків, у вигляді упущеної вигоди.

Позивач надав до матеріалів справи копії пояснювальних записок.

Згідно пояснювальної записки громадянина ОСОБА_5, він отримав бочки у кількості 5 штук від ОСОБА_1 під заготівлю меду. ОСОБА_1 відібрав зі всіх бочок аналіз на мед, який ОСОБА_5 потім направив на Асканію-ПАК. Питома вага однієї бочки - 300 кг. Пояснювальна записка датована 24.11.2016.

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 бочки у кількості 54 штуки під заготівлю меду, з яких ОСОБА_1 відібрав аналіз на мед, який потім ОСОБА_4 відвантажив на Асканія-ПАК. Питома вага однієї бочки - 300 кг. Пояснювальна записка датована 24.11.2016 та посвідчена селищним головою.

Пояснювальна записка належним чином засвідчена селищним головою, однак, не приймається судом у якості належного та допустимого доказу в підтвердження тих обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_7 від 21.11.2016, він отримав від ОСОБА_1 21 бочку під заготівлю меду, з яких ОСОБА_1 взяв аналіз на мед, який потім ОСОБА_7 відвантажив на Асканію-ПАК. Питома вага однієї бочки - 300 кг.

До матеріалів справи долучено лист, підписаний директором ТОВ "Асканія-ПАК" від 26.09.2016 № 1/26/09, в якому зазначено, що 04.11.2015 було закуплено мед у пасічників в оборотній такі "Асканія-ПАК" (80 бочок), які раніше були переміщені на відповідальне збереження агенту ОСОБА_1 та передані ним фізичній особі ОСОБА_4 для завантаження сировини (меду бджолиного). Тара повернута на склад "Асканія-ПАК" та списана з агента ОСОБА_1

До матеріалів справи долучено закупівельні акти: № 40 від 20.08.2015 на суму 869064,00 грн.; № 41 (без дати) на суму 108108, грн. Вказані акти не містять посилання на агентський договір № А-1.2015 від 01.07.2015, не містять даних про довірителя. Також позивачем надано акт виконаних робіт № 3 до агентського договору № А-1.2015 від 18.09.2015, підписаний з боку ТОВ "Асканія-Пак" ОСОБА_8 Доказів того, що вказаний акт підписаний повноважним представником довірителя суду не надано. Також позивач надав докази передачі йому відповідачем на зберігання бочок сталевих (накладні).

Позивач відзначає, що надання йому бочок на відповідальне зберігання, а потім списання їх з нього є належним доказом виконання ним своїх зобов'язань за договором № А-1.2015 від 01.07.2015.

Відповідно до ст. 295 ГК України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб'єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво. Не є комерційними агентами підприємці, що діють хоча і в чужих інтересах, але від власного імені. Комерційний агент не може укладати угоди від імені того, кого він представляє, стосовно себе особисто. Законом можуть бути встановлені обмеження або заборона здійснення комерційного посередництва в окремих галузях господарювання.

Відповідно до ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладанню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Договором повинна бути передбачена умова щодо території, в межах якої комерційний агент здійснює діяльність, визначену угодою сторін. У разі якщо територію дії агента в договорі не визначено, вважається, що агент діє в межах території України. Агентський договір укладається в письмовій формі. У договорі має бути визначено форму підтвердження повноважень (представництва) комерційного агента.

Відповідно до ст. 301 ГК України відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб'єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором. Агентська винагорода виплачується комерційному агенту після оплати третьою особою за угодою, укладеною з його посередництвом, якщо інше не передбачено договором сторін. Сторони можуть передбачити в договорі, що комерційному агенту сплачується додаткова винагорода у разі, якщо він бере на себе зобов'язання гарантувати виконання угоди, укладеної ним в інтересах суб'єкта, якого він представляє. Суб'єкт, якого представляє комерційний агент, розраховує винагороду, на яку має право комерційний агент, відповідно до розмірів і строків, передбачених договором сторін. Комерційний агент має право вимагати для розрахунку бухгалтерський витяг щодо всіх угод, за які йому належить агентська винагорода. Умови виплати винагороди комерційному агенту за угоди, укладені після закінчення договірних відносин, а також інші умови, що стосуються розрахунків сторін, визначаються договором.

Згідно ч. 3 ст.. 303, ч. 2 ст. 305 ГК України у разі порушення агентського договору суб'єктом, якого представляє комерційний агент, останній має право на одержання винагороди у розмірах, передбачених агентським договором, а також на відшкодування збитків, понесених ним внаслідок невиконання або неналежного виконання договору другою стороною. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення.

Відповідно до ст.. 1003, 1004 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Згідно зазначених вище норм, комерційний агент (позивач) зобов'язаний діяти в рамках та згідно умов, укладеного з довірителем договору. Тобто для виникнення у відповідача обов'язку оплатити агентські послуги, позивач зобов'язаний був: заключити від імені довірителя угоди на поставку продуктів бджільництва; підписати з продавцями закупівельні акти та передати документи, передбачені п. 3.3. договору; закупити мед за кошти, перераховані відповідачем на рахунок позивача на закупівлю узгодженої партії меду згідно п. 1.7 договору. Крім того, порядок відібрання меду для аналізу та порядок його перевірки і подальшого прийняття, обумовлений сторонами, доказів його дотримання позивачем не надано.

Подані позивачем докази не підтверджують факт укладання комерційним агентом угод на купівлю продуктів бджільництва в узгоджені з довірителем строки та узгоджених обсягах (щодо оспорюваних обсягів тощо). Крім того в матеріалах справи відсутні докази щомісячного погодження кількості товару, термінів закупівлі, які, як передбачено п.1.7. договору, узгоджуються щомісячно, по спірним закупівлям тощо. Позивач не надав доказів перерахування відповідачем коштів на банківський рахунок комерційного агента для закупівлі товару (п.4.2. договору), відсутні докази узгодження партій меду, що підлягають закупівлі, відсутні докази сплати коштів за спірними закупівлями позивачем продавцям меду, у т.ч. саме за рахунок отриманих від відповідача коштів. Позивач не надав належних доказів передання довірителю документів, передбачених п. 3.3 договору та виконання умов договору (п.1.2).

Відповідно до ст. 34. ч. 1 ст. 36 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Пояснювальні записки громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, ОСОБА_7, лист, підписаний директором ТОВ "Асканія-ПАК" від 26.09.2016 № 1/26/09, накладні на отримання бочок, квитанції до прибуткових касових ордерів на оплату доставки бочок, як і факт списання з позивача тари для зберігання продуктів бджільництва, переданих позивачу на відповідальне зберігання, не є допустимим та належним доказом в підтвердження тих обставин, що позивачем були надані агентські послуги згідно умов договору № А-1.2015 від 01.07.2015, щодо заключення угод на поставку продуктів бджільництва, а саме меду натурального з метою його придбання Довірителем у власників цього меду - фізичних осіб-пасічників (п.1.2. договору).

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наданий відповідачем до матеріалів справи агентський договір № А-6/2016 від 04.05.2016, укладений між ТОВ "Асканія-Пак" та ФОП ОСОБА_3 (з додатками та закупівельними актами) не спростовує обставин зазначених позивачем, укладений після припинення дії договору № А-1.2015 від 01.07.2015, та не доводить обґрунтованість заперечень відповідача, а тому не приймається судом у якості належних та допустимих доказів у даній справі.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Аналогічне положення закріплено і в статті 226 ГК України.

Разом з тим, статтями 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому згідно частини 2 ст.22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 226 ГК України Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

До вказаних правовідносин застосовуються загальні норми щодо відшкодування шкоди та збитків.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

За зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 1166 ЦК України). Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Відповідно до оглядового листа ВГСУ від 14.01.2014 № 01-06/20/2014 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Суд встановив, що вимоги позивача про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку. Однак позивачем не доведено, що ним були вчинені передбачені договором дії, і що прибуток міг бути реально ним отриманий, не довів, що відповідач діяв неправомірно і саме його дії позбавили позивача прибутку, що являється збитками у вигляді упущеної вигоди.

Відсутня протиправна поведінка відповідача, а відповідно і причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною позивачу шкодою. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Тобто, причинно-наслідковий зв'язок між збитками та правопорушенням є залежністю факту настання майнової шкоди (та її розміру) від правопорушення, чи неналежного виконання зобов'язання. Це означає, що господарське правопорушення повинно передувати виникненню збитків. Крім того, не доведено вину відповідача у заподіянні збитків.

Судом встановлено, що позивач не вчинив передбачених договором дій, які є передумовою для виникнення у нього права на отримання агентської винагороди та виникнення у відповідача сплатити вказану винагороду. Подані позивачем докази не підтверджують його позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що відсутня встановлена належним чином вина відповідача в заподіянні позивачу збитків та не встановлено складу господарського правопорушення, необхідного для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення збитків є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст.ст. 33, 34, ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 23.05.2017.

Суддя І.В.Усатенко