ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" травня 2017 р.Справа № 916/801/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства „ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ

До відповідача: Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця

про стягнення 13518,84 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, за довіреністю

Суть спору: Позивач Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця 13518,84 грн. вартості нестачі вугілля.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця проти задоволення позовних вимог заперечує, що вбачається з наданих суду письмових заперечень представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, присутнього у судових засіданнях, суд встановив.

31 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством „ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ (Замовник) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (Виконавець) укладено Договір №13-15/77-У, відповідно до умов якого Замовник зобовязався передати (поставити) Виконавцю вугілля для збагачення, сплатити послуги Виконавця повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат, а Виконавець зобовязався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат Замовнику, у строки та на умовах обумовлених даним договором та/або специфікаціями.

Положеннями п. 1.1.3. договору №13-15/75-У передбачався обовязок Виконавця прийняти вугілля, переробити (збагатити) його на ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ", та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат Замовнику на умовах „DAF, поставка до кордону: місце поставки та/або „FCA, залізнична станція „Родинська Донецької залізниці та/або „DDP, місце призначення залізнична станція Ладижин Одеської залізниці та/або залізничної станції „Бурштин Львівської залізниці та/або залізничної станції „Енергодар Придніпровської залізниці та/або залізничної станції „Добротвор Львівської залізниці та/або залізничної станції „Сороче Донецької залізниці, або іншої станції вантажовідправника.

Відповідно до п. 5 специфікації від 29.04.2016р. до договору №13-15/77-У, сторонами договору було додатково погоджено, що поставка концентрату здійснюватиметься на умовах „DDP місце призначення, залізнична станція Нікель-Побузький Одеської залізці (код станції 412501) при відвантаженні на ТОВ „Побузький феронікелевий комбінат в редакції „ІНКОТЕРМС-2010Ю з урахуванням зауважень, зазначених у договорі та даної Специфікації.

На виконання зазначеного договору, відправником Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" відповідно до Технічних умов завантажено вугілля камяне марки Г 0-100, а саме у вагон №56147812 в кількості 61900 кг по накладній №53358982 від 26 грудня 2016 року та передано вказаний вантаж для перевезення Залізниці.

Відповідно до п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів, накладна є обовязковою двосторонньою письмовою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Згідно до накладної №53358982, Залізниця прийняла у позивача - Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" на станції Ординська Донецької залізниці для перевезення вугілля і зобовязалась доставити його на станцію Нікель-Побузький Одеської залізниці на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Побузький феронікелевий комбінат.

На станції Знамянка Одеської залізниці 28 грудня 2016 року був складений комерційний акт РА №015931/657.

Відповідно до комерційного акту РА №015931/657, згідно актів загальної форми станції Знамянка №80524,52043 від 27 липня 2016 року, вагон №56147812 відчеплений на ваги перевірки.

При переважуванні на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто 77050 кг, тара 22200 кг, нетто 54850 кг, що менше вантажного документу на 7050кг. На поверхні вантажу мається воронкоподібне поглиблення ліворуч за ходом поїзда над 1,2 люками довжиною 300 мм, шириною 2600 мм, глибиною до полу, на 3,4 люками мається виїмка довжиною 500 мм, шириною 500 мм, глибиною 400 мм. Просипання вантажу відсутнє. Маються старі сліди просипання вантажу на поперечних балках та візках вагона. Щілина між кришками 1, 2, 3, 4 люків ліворуч за ходом поїзда та поперечними балками шириною 30 мм, довжиною 1000 мм, закладена дошками та ганчірям. Поверхня вантажу маркована поперечними смугами трикутної форми, нанесеними катком. В місці поглиблення доступ до вантажу усунуто шляхом нанесення маркування вапном. Люки щільно зачинені. У розділі Є зроблена відмітка станції призначення, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту було додано індекс /1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на ст. 110 Статуту залізниць України, за умовами якої, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачу одержувачу та на ст. 113 Статуту залізниць України, де визначено, що за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

З врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива, складає 1%, нестача вантажу у вагоні №56147812 становить 5664 кг (6300 кг -636 кг).

Відповідно до довідки відправника ПрАТ „ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагоні №56147812 по накладній №53358982 становить 2386,80грн., з урахуванням ПДВ.

Позивачем було здійснено нарахування вартості нестачі вантажу, виявленої у вагоні №56147812, з урахуванням норми природної втрати у розмірі 1%, відповідно до такого розрахунку позивача, за відповідачем рахується борг у розмірі 13518,84 грн. (5,664 т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 2386,80 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ.).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця зобовязань перевізника та направлені на стягнення з відповідача вартості недостачі вугілля у загальному розмірі 13518,84 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, присутнього у судових засіданнях, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. (ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 1 ст. 12 Закону України „Про залізничний транспорт встановлено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Положеннями ст. 23 Закону України „Про залізничний транспорт визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно до ст. 113 Статуту залізниць України, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями ст. 129 Статуту залізниць України встановлено, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до ст. 133 Статуту залізниць України, передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред'явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера та печаткою підприємства. Відповідно до переуступленого напису, зробленого на накладній №53358982 за підписами генерального директора та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю „Побузький феронікелевий комбінат, право на предявлення позову передано - Публічному акціонерному товариству „ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: для мінерального палива.

Згідно до ст. 115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як вбачається з довідки відправника - ПрАТ „ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагоні №56147812 по накладній №53358982 становить 2386,80 грн., з урахуванням ПДВ.

Позивачем було здійснено нарахування вартості нестачі вантажу, виявленої у вагоні №56147812, з урахуванням норми природної втрати у розмірі 1%.

Так, за таким розрахунком за відповідачем рахується борг вартості нестачі вугілля у розмірі 13518,84 грн. (5,664 т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 2386,80грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ.).

Суд, перевіривши такий розрахунок позивача, вважає його вірним.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця, в особі Регіональної філії „Одеська залізниця прийнятих на себе зобовязань з перевезення вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, у звязку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача 13518,84 грн. вартості нестачі вугілля - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства „ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ зі стягненням з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Одеська залізниця 13518,84 грн. вартості нестачі вугілля.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі Регіональної філії „Одеська залізниця (65012, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; код 40081200) на користь Публічного акціонерного товариства „ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ (85043, Донецька область, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А; код 00176549) 13518 (тринадцять тисяч пятсот вісімнадцять) грн. 84 коп. вартості нестачі вугілля та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Повний текст рішення складено 17 травня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко