РІШЕННЯ

23 травня 2017 року Справа № 913/262/17

Провадження №19/913/262/17

Розглянувши матеріали справи за позовом керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, м.Старобільськ Луганської області в інтересах держави в особі Білокуракинської селищної ради, смт.Білокуракине Білокуракинського району Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник, смт.Білокуракине Білокуракинського району Луганської області

про стягнення 6897 грн 72 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від заявника - ОСОБА_1 - прокурор прокуратури Московського району міста Харкова за службовим посвідченням;

від позивача представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Білокуракинської селищної ради звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 22078 грн 80 коп. за договором оренди земельної ділянки від 03.02.2012.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.04.2017 підтверджено підстави представництва керівником Старобільської місцевої прокуратури інтересів держави в особі Білокуракинської селищної ради з заявленими позовними вимогами; порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 18.04.2017.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.04.2017 відкладено розгляд справи на 16.05.2017.

Заявою №02/104-542вих-17 від 05.05.2017 про зміну (уточнення) позовних вимог, в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, заявник просив пункт 2 прохальної частини заяви викласти у наступній редакції: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник на користь Білокуракинської селищної ради заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.11.2016 по 20.01.2017 у розмірі 6897 грн 72 коп. за договором оренди земельної ділянки від 03.02.2012.

Подана заявником заява про зміну (уточнення) позовних вимог по суті є заявою про зменшення позовних вимог і відповідно до приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України прийнята судом до розгляду 16.05.2017. В подальшому справа розглядається з її урахуванням.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.05.2017 відкладено розгляд справи на 23.05.2017.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Неподання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 23.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є обєктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України Про прокуратуру. Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст.23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011, зокрема, встановлено, що плата за землю загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Статтею 181 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Таким чином, оскільки Білокуракинська селищна рада Луганської області могла самостійно звернутися до суду з заявленою вимогою, але не зробила цього, тому Керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області правомірно звернувся до суду з позовом щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

Рішенням Білокуракинської селищної ради від 20.01.2012 №24/21 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка надається в оренду строком на 5 років ТОВ Білокуракинський будівник для розміщення та обслуговування майнового комплексу за адресою: смт.Білокуракине, вул.Леніна, 87, зокрема, було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка надається в оренду строком на 5 років ТОВ Білокуракинський будівник для розміщення та обслуговування майнового комплексу за адресою: смт.Білокуракине, вул.Леніна, 87, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в межах населеного пункту Білокуракинської селищної ради (п.1 рішення). Надано Товариству з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник в оренду строком на 5 років вказану земельну ділянку та визначено її нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,5853 га в розмірі 292357 грн 35 коп. (п.п.2, 3 рішення).

03.02.2012 між Білокуракинською селищною радою (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник (орендар, відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки (далі договір), відповідно до п.1.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку, яка належить орендодавцю на підставі ст.ст.4, 12 Земельного кодексу України, ст.ст.4, 5 Закону України Про оренду землі №1211-IV від 02.10.2003, відповідно до рішення сесії Білокуракинської селищної ради від 20.01.2012 №24/21.

Земельна ділянка, що передається в оренду, знаходиться в межах населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Білокуракинській селищній раді, та знаходиться за адресою Луганська область, с. Білокуракине, вул. Леніна, б. 87 (п.1.2 договору).

Відповідно до п.1.3 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5853 га; кадастровий номер земельної ділянки №:18:002:0061.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 344624 грн 64 коп. (п.1.4 договору, у редакції додаткової угоди від 01.01.2014).

Згідно з п.1.5 договору на земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі.

Договір вступає в силу з моменту його державної реєстрації і діє до 20.01.2017 (п.2.2 договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що на момент підписання цього договору складає: 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, відповідно сума орендної плати за один календарний рік складає 17231 грн 23 коп. Нарахована орендна плата підлягає сплаті з 01.01.2014. Орендна плата, строк плати та порядок її зарахування до бюджету здійснюється відповідно до ст.ст.285-287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (п.2.3. договору, у редакції додаткової угоди від 01.01.2014).

Відповідно до п.2.4 договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. У разі підвищення коефіцієнта інфляції розмір орендної плати збільшується на коефіцієнт індексації по відношенню до останнього року, коли проводилась індексація автоматично без додаткової угоди сторін.

Порядок та терміни сплати орендної плати здійснюється в порядку, визначеному Податковим кодексом України (п.2.5 договору).

Згідно з п.3.2 договору, орендар зобовязався, зокрема, своєчасно вносити орендну плату.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.7.1 договору).

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Білокуракинському районі 25.06.2012 за №01487.

25.06.2012 земельна ділянка була передана відповідачеві за актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі.

У звязку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник умов договору, позивачем на адресу відповідача направлялися претензії №520 від 18.03.2015, №1017 від 05.04.2017, №4393 від 10.10.2017, в яких позивач вимагав в семиденний строк сплатити заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 03.02.2012.

Дані претензії були залишені відповідачем без розгляду, що стало підставою для звернення заявника з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду землі відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Частиною 1 ст.206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним.

Згідно ст.96 Земельного кодексу України землекористувач зобовязаний, зокрема, своєчасно сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст.1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України Про оренду землі однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.274.1 ст.274 Податкового кодексу ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Податковим кодексом України, зокрема, встановлено, що плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз.1 п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.2.5 договору сторони передбачили, що порядок та терміни сплати орендної плати здійснюється в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В порушення умов п.2.5 договору та приписів Податкового кодексу України відповідач свої зобовязання щодо сплати орендної плати належним чином не виконав, у звязку з чим, за ним утворилася заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 6897 грн 72 коп. за період з 01.11.2016 по 20.01.2017, що підтверджується листом №718/10 від 03.05.2017 Білокуракинського відділення Сватівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю (з урахуванням заяви прокурора про зміну (уточнення) позовних вимог №02/104-542 вих-17 від 05.05.2017).

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до приписів ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Білокуракинської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник, вул.Леніна, 87, смт.Білокуракине Луганської області, ідентифікаційний код 32268990, на користь Білокуракинської селищної ради, площа Шевченка, 4, смт.Білокуракине Луганської області, ідентифікаційний код 04335447, заборгованість зі сплати орендної плати за землю у сумі 6897 грн 72 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник, вул. Леніна, 87, смт.Білокуракине Луганської області, ідентифікаційний код 32268990, на користь прокуратури Луганської області, вул.Б.Ліщини, 27, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 02909921, судовий збір у сумі 1600 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2017

Суддя Т.В. Косенко