номер провадження справи 4/42/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 Справа № 908/541/17

За позовом Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70040, Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка, вул. Центральна, буд. 48)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр (70000, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля, вул. Тиха, буд. 4 )

про стягнення 8 664,93 грн. заборгованості за договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р., 1 167,52 грн. пені, 1 357,79 грн. 3 % річних, 7 440,60 грн. втрат від інфляції грошових коштів та розірвання договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р.

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

Від позивача - ОСОБА_2 сільський голова, рішення № 2 від 06.11.2015 р.;

ОСОБА_3 довіреність № 07-03/17 від 15.03.2017 р.;

від відповідача не зявився;

20.03.2017 р. до господарського суду Запорізької області звернулась Антонівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля про стягнення 8 664,93 грн. заборгованості за договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р., 1 167,52 грн. пені, 1 357,79 грн. 3 % річних, 7 440,60 грн. втрат від інфляції грошових коштів та розірвання договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/541/17, призначено справу до розгляду на 19.04.2017 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 19.04.2017 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 17.05.2017р.

За письмовими клопотаннями представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 17.05.2017р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі ст. ст. 526, 625, 759, 762, 763 ЦК України, ст. 175, 188, 193, 291 ГК України, просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр 8 664,93 грн. заборгованості за договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р., 1 167,52 грн. пені, 1 357,79 грн. 3 % річних, 7 440,60 грн. втрат від інфляції грошових коштів та розірвати договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребуваний ухвалами суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр () є: 70000, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля, вул. Тиха, буд. 4, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 20.03.2017 р. про порушення провадження у справі № 908/541/17 та ухвала суду від 19.04.2017 р. про відкладення розгляду справи, які направлялася на зазначену адресу відповідача, повернулися на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового звязку: За зазначеною адресою не проживає.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/541/17.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Судом також було враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №3 від 22.07.2009р. було вирішено: - передати ТОВ Комунгосп Центр комунальне майно, яке належить на праві власності Антонівській сільській раді, а саме: водопровідні мережі протяжністю 33,7 км., залишковою вартістю 159499, 00 грн. строком на 3 роки; - встановити орендну плату для ТОВ Комунгосп Центр в розмірі 5% від залишкової вартості в сумі 7974, 95 грн. на рік.

07.08.2009 року між позивачем (Орендодавцем) та відповідачем (Орендарем) було укладено договір оренди обладнання (надалі Договір), за умовами якого Орендодавець, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування наступне майно водопровідні мережі Антонівської сільської ради Вільпянського району Запорізької області (об'єкт оренди), протяжністю 33,7 км. Залишкова вартість майна, що орендується становить 159 499, 00 грн.(р. 1 Договору)

Об'єкт оренди передається в оренду для організації надання послуг системою водопостачання у селах Антонівської сільської ради. (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору термін оренди складає 49 років з моменту прийняття об'єкта, що орендується.

Згідно п. 4.1 Договору, розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується в цілому складає 1 594,99 грн. за рік., у тому числі ПДВ 265, 83 грн.

Пунктом 4.2 Договору сторони передбачили, що орендна плата сплачується орендарем один раз на рік в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа першого наступного місяця.

Згідно п 4.3 Договору Орендар зобов'язаний протягом 10 днів з моменту прийняття об'єкта, що орендується, перерахувати орендну плату за рік, що сплинув.

Відповідно до п. 4.4 Договору обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції.

Розділом 5 Договору сторони узгодили, що об'єкт, що орендується, повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом 3 днів з моменту підписання даного договору. Передача майна в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін за актом здачі приймання. Об'єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі приймання.

Відповідно до п. 6.1.2 Договору орендар зобов'язався своєчасно здійснювати орендні платежі.

Розділом 10 Договору сторони узгодили, що договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за ним Договором. Умови даного Договору можуть бути змінені лише за взаємною згодою Сторін з обов'язковим складанням письмового документу. Дострокове розірвання Договору можливе лише за письмовою згодою Сторін, якщо інше не встановлено Договором або законодавством України.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобовязання за Договором передав в строкове платне користування наступне майно водопровідні мережі Антонівської сільської ради Вільпянського району Запорізької області, що підтверджується актом прийому-передачі водопровідних мереж від 22.07.2009р.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договорами виконав належним чином і у повному обсязі.

Позивачем були виставлені рахунки на оплату за користування водопровідними мережами, а саме №1 від 01.12.2010р., №1 від 01.09.2011р., №1 від 03.12.2012р., №1 від 02.09.2013р., №1 від01.09.2014р., №1 від 01.09.2015р., №1 від 01.09.2016р. на загальну суму 11 164,93 грн.

Проте, з боку відповідача умови Договору, щодо своєчасного та повного здійснення орендних платежів, виконані не були.

Відповідачем було частково сплачено 2500,00 грн. за договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р. (04.02.2015 - 500.00 грн., 10.03.2015 500,00 грн.; 27.03.2015 500,00 грн.; 23.07.2015 - 1000,00 грн.). Решту суми заборгованості за користування водопровідними мережами в розмірі 8 664, 93 грн. відповідач не сплатив.

Оскільки за договором оренди оренди обладнання б/н від 07.08.2009р. в оренду передано майно комунальної власності, при вирішенні спору судом застосовуються приписи Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 вказаного Закону орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частинами 1, 3 ст. 19 Закону визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачу неодноразово направлялися вимоги про сплату заборгованості за договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р., а саме від 05.10.2016р. за №02-01-24/332, від 16.11.2016р. за №02-01-24/367, від 17.01.2017р. за №22, зазначені вимоги були отримані ТОВ Комунгосп Центр, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи).

Також, 17.01.2017р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія за вих. №21, в якій позивач вимагав протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати на користь Антонівської сільської ради заборгованість за договором б/н від 07.08.2009 р.

Вимоги та претензія залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р. належним чином та в повному обсязі не виконав, чим порушив вимоги чинного законодавства.

При цьому, в матеріалах справи наявний Акт звіряння взаємних розрахунків №1 від 01.09.2015р., підписаний з боку відповідача ОСОБА_4, з якого вбачається, що відповідач визнав факт існування станом на 01.09.2015р. заборгованості перед позивачем за Договором б/н від 07.08.2009 р.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст., ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Таким чином, суд вважає вимогу Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про стягнення основного боргу в сумі 8 664,93 грн. з орендної плати законною і обґрунтованою, а тому задовольняє її у повному обсязі.

Відповідно до ст., ст. 610, 611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує пунктом 9 Договору, якими сторони визначили, що у випадку прострочення по сплаті орендних платежів нараховується пеня в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення.

Позивачем за прострочення по сплаті орендних платежів, предявлена до стягнення пеня в загальному розмірі 1 167,52 грн., розрахована за період з 10.09.2016 р. по 28.02.2017р.

Як встановлено умовами договору орендна плата сплачується орендарем один раз на рік в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа першого наступного місяця (п. 4.2 Договору.). Орендар зобов'язаний протягом 10 днів з моменту прийняття об'єкта що орендується, перерахувати орендну плату за рік, що сплинув (п. 4.3 Договору).

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як слідує з аналізу вищевказаних норм законодавства, для розрахунку пені необхідно встановити розмір боргу, день, коли зобовязання з його сплати мало бути виконане та день надходження суми, за несплату якої нараховується пеня, або у разі несплати строк припинення нарахування пені (період нарахування пені).

Факт невиконання відповідачем зобовязань стосовно сплати орендних платежів передбачених Договором оренди, є доведеним. Разом з тим, умовами договору чітко не визначено строку виконання зобов'язання, проте з урахуванням того, що відповідачу направлялися вимоги про сплату боргу, які останнім отримані, відповідно до ст. 530 ЦК України, строк виконання обов'язку щодо сплати орендних платежів є таким що настав.

Однак, вивчивши розрахунок суми пені, наданий позивачем, судом встановлено, що з наведеного розрахунку також неможливо встановити строки коли зобовязання повинно бути виконано, відповідно і строк, з якого повинна нараховуватись пеня, що є суттєвим для визначення розміру нарахування штрафних санкцій.

При цьому суд бере до уваги, що, як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано ТОВ Комунгосп Центр реструктуризацію заборгованості Договору та передбачено Графік сплати на 36 місяців. Між тим, позивачем при розрахунку пені даний графік враховано не було. Отже, суд не має можливості здійснити перерахунок. Тому на підставах, наведених вище, у позові в частині стягнення 1 167,52 грн. пені відмовляється за недоведеністю.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 1 357,79 грн. 3 % річних, 7 440,60 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

З підстав не визначення чітких строків виконання зобов'язання, неможливості встановлення строків його порушення та розміру нарахованих 3% річних та інфляційних втрат, судом відмовляється в задоволенні стягнення 1 357,79 грн. 3 % річних, 7 440,60 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Відповідно до п. 10.3 Договору дострокове розірвання Договору можливе лише за письмовою згодою Сторін, якщо інше не встановлено Договором або законодавством України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено з матеріалів справи, Рішенням Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 16.02.2017р. за №4 вирішено достроково розірвати договір оренди обладнання від 07.08.2009р. та уповноважено сільського голву звернутися до Господарського суду Запорізької області з заявою про дострокове розірвання договору.

Із змісту ст.ст.15,16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Матеріалами справи доведено, що відповідач орендну плату за користування водопровідними мережами за Договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009р. за спірний період у встановлених порядку та розмірі не вносив.

Згідно з п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна від 29.05.2013 р. №12, підставою для дострокового розірвання договору оренди може бути істотне порушення договору орендарем. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ст. 651 ЦК України).

Позивачем неодноразово направлялися листи та попередження про розірвання договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009р., а саме від 23.02.2016р. за №02-01-24/57, від 23.02.2016р. за №02-01-24/57 , від 10.01.2017р. за №02-01-24/12, зазначені листи попередження були отримані ТОВ Комунгосп Центр, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи).

Крім того, листом від 17.01.2017р. за вих.. №22 позивачем було направлено відповідачу примірник угоди про розірвання договору б/н від 07.08.2009р., підписану з боку позивача.

Відповідач на зазначений лист не відреагував.

Таким чином, невиконання відповідачем взятих на себе за умовами Договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009р. зобовязань по сплаті орендної плати є підставою для дострокового розірвання Договору.

Наведені вище обставини свідчать, що вимоги про розірвання Договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009р. є обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач доказів, які б спростували встановлені факти не надав.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення 8 664,93 грн. заборгованості за договором оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р. та розірвання договору оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р. В іншій частині позовних вимог судом відмовляється.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.44 ГПК України судові витрати на сплату послуг адвоката у розмірі 4000, 00 грн.

Згідно з ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Щодо стягнення з відповідача 4000, 00 грн. витрат на послуги адвоката, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги №03/17-2 від 15.03.2017р., за надання послуг передбачених п 1.1 договору, клієнт виплачує адвокату гонорар в розмірі 4000 грн. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи не досягнення адвокатом позитивного гонорару, який бажає клієнт. Факт оплати наданих адвокатом послуг підтверджуються платіжними дорученнями №70 від 20.03.2017р. на суму 1200, 00 грн та №115 від 04.05.2017р. на суму 2800, 00 грн.

При вирішенні даного питання суд виходить з приписів п. 6.5 пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», в якому зазначено, що вирішуючи питання про розподіл інших сум, крім судового збору, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не повязаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У звязку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи категорію даного спору, його складність та обґрунтованість заявленої до стягнення суми боргу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на послуги адвоката в розмірі 2000, 00 грн., яку суд вважає співрозмірною з урахуванням обставин справи та її розумною необхідністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр (70000, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля, вул. Тиха, буд. 4, ) на користь Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70040, Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка, вул. Центральна, буд. 48, , р/р 0082 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) 8 664 (вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 93 коп. заборгованості з орендної плати. Видати наказ.

3. Розірвати договір оренди обладнання б/н від 07.08.2009 р., укладений між Антонівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (70040, Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка, вул. Центральна, буд. 48, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр (70000, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля, вул. Тиха, буд. 4, ).

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Комунгосп Центр (70000, Запорізька область, Вільнянський район, с. Роздолля, вул. Тиха, буд. 4, ) на користь Антонівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70040, Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка, вул. Центральна, буд. 48, , р/р 0082 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката та 2 344 (дві тисячі триста сорок чотири) грн. 14 коп. судового збору. Видати наказ.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 19 травня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.