ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року Справа № 904/11381/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Науменко І.М.

Секретар судового засідання Пінчук Є.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Касьян І.В., довіреність №15 від 13.01.2017 р., представник;

інші учасники провадження не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/11381/16

за позовом комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

про визнання договору № 11429 від 12.09.2016 року про відпуск теплової енергії укладеним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/11381/16 (суддя Бондарєв Е.М.) позов задоволено повністю. Визнано укладеним між комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" та фізичної особою-підприємцем ОСОБА_2 договір № 11429 від 12.09.2016 року про відпуск теплової енергії в редакції позивача та повністю викладена редакція договору.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що запропонований позивачем договір є обов'язковим до укладання в силу приписів закону, враховуючи факт подачі тепла в приміщення, орендоване відповідачем, обізнаність останнього про наявність у нього, як споживача відповідних послуг, обов'язку укласти договір про їх надання, та не вчинення відповідних дій щодо цього.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що господарським судом не було з'ясовано на яку адресу відповідача позивачем було направлено примірники договору, оскільки скаржником не було отримано жодної кореспонденції від позивача. За твердженням скаржника в спірному приміщені відсутня подача теплової енергії та відсутні прилади опалення, санітарні прилади, про що додано акт технічного обстеження. Також скаржником зазначено, що договір оренди спірного приміщення укладено строком до 23.04.2017р., в той час як строк терміну дії договору на відпуск теплової енергії визнано укладеним до 31.12.2017р.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить суд, рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Третьою особою у наданих поясненнях зазначено, що за договором оренди № 23/26 від 23.05.2014 року орендар укладає договір на одержання комунальних послуг, енергопостачання, послуг зв'язку безпосередньо з їх постачальником. Посилаючись на п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», зауважує на обов'язковості укладання спірного договору споживачем послуг. Просить суд здійснити розгляд справи без участі представника.

Від скаржника 03.05.17р. надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Враховуючи можливість здійснення розгляду справи за наявними у справі матеріалами, колегією суддів вказані клопотання задоволено.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що на підставі договору №23/26 оренди об'єктів нерухомості комунальної власності міста від 23.05.2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 орендував у управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради нежиле приміщення вбудоване у 1 поверх житлового будинку загальною площею 209,5 м2 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 для використання під розміщення майстерні з ремонту побутової техніки, балансоутримувачем якого є УКВМ. Об'єкт оренди обладнаний холодним водопостачанням, каналізацією, центральним опаленням, електромережею. Використання орендованого комунального майна не за призначенням забороняється (п.1.1 договору оренди) (а.с.47).

Договір оренди укладено строком з 23.05.2014 року по 23.04.2017 року включно (п.11.1 договору оренди).

Листом № 642/13 від 13.04.2016 року позивач направив відповідачу на адресу АДРЕСА_2 два примірники договору купівлі-продажу теплової енергії № 11429 від 11.04.2016 року, які повернулись на адресу позивача у зв'язку зі спливом строку зберігання (а.с.21,22).

13.09.2016 року позивачем вдруге надіслано до відповідача на адресу АДРЕСА_2 два примірники договору на відпуск теплової енергії № 11429 від 12.09.2016 року разом із супровідним листом №2928/13 від 13.09.2016 року, які також повернулись на адресу позивач у зв'язку зі спливом строку зберігання (а.с.23,30).

Відповідно до п. 1 договору, предметом договору (далі - договір на відпуск теплової енергії) є продаж комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - постачальник) фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (далі - споживач) теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі.

В п.3.1 договору зазначено, що об'єкт тепло споживання (нежитлове приміщення) по вул.23 Лютого, буд. №32, м.Кривий Ріг без приладу обліку, з приладом обліку (необхідне зазначити), опалювальна площа 209,5 кв.м.

Згідно з п.3.2 договору облік відпущеної т/е проводиться за приладами обліку/розрахунковим способом. Проектування та встановлення приладів обліку т/е виконується організаціями, які мають відповідні ліцензії. Установлення приладів обліку виконується згідно з узгодженим Постачальником проектом на межі балансової належності тепломереж Постачальника та Споживача. У разі встановлення приладів обліку т/е не на межі балансової належності, до обсягів т/е, визначеної за фактичними показниками приладів обліку, додаються втрати на дільницях тепломережі, що перебувають на балансі Споживача, від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно ухилився від укладання договору, що і стало підставою для звернення до суду із позовом про визнання договору на відпуск теплової енергії укладеним на умовах, запропонованих позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

В свою чергу, особливості укладення господарських договорів на основі типових договорів визначені в ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України, нормами якої передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей із підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. Якщо сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у двадцятиденний строк розбіжності, що залишилися неврегульованими, до суду, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" №630 від 21.07.2005 р. затверджено вказаний типовий договір.

З аналізу змісту наведених правових норм колегія суддів вбачає, що приймаючи рішення по справі необхідно встановити наявність обставин, які відповідно до приписів чинного законодавства є підставами для укладення договору на відпуск теплової енергії та визначити відповідність запропонованого позивачем договору типовому договору.

Так, матеріалами справи підтверджено, що будинок № 32 по вул. 23 Лютого є багатоповерховим, опалення до приміщення № 32 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку (відповідні акти наявні в матеріалах справи - а.с.28,31-33).

Крім того, в матеріалах справи наявний акт-припис від 05.04.17р. комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" щодо обстеження орендованого приміщення, складеного на вимогу апеляційного суду, яким встановлено відсутності опалювальних пристроїв, відгалуження (стоки) від системи централізованого опалення в кількості 5 штук не запломбовані.

Також, відповідно до листа-відповіді №1104-1 від 11.04.17р. КП «Парковка та реклама» наданого на запит позивача, стосовно інформації щодо відключення опалення в орендованому приміщенні, повідомлено про відсутність інформації про виконавця, замовника та час проведення робіт по відключенню вищевказаного приміщення від системи централізованого опалення.

Відповідно до абз.6 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов'язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Припинення споживання теплової енергії повинно бути виконано з дозволу компетентного органу та в порядку, визначеному законодавством: з дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, яка і створена органом місцевого самоврядування, за умови отримання технічних умов, роботи по відключенню повинні проводитись монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача квартири. Роботи з відключення виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів відключення від центрального опалення в установленому законом порядку відповідачем до суду не надано. Акт технічного обстеження від 27.05.14р. складеного відповідачем та представниками КП «Парковка та реклама», доданий відповідачем до апеляційної скарги, як доказ відсутності опалення у спірному приміщенні, колегією суддів не приймається з огляду на викладене вище.

Таким чином ФОП ОСОБА_2 є споживачем теплової енергії, і відмовляючись від укладення договору про відпуск теплової енергії, відповідач порушує норми діючого законодавства.

Також необхідно зауважити, що з матеріалів справи вбачається відправка позивачем примірників спірного договору відповідачу на адресу АДРЕСА_2. Вказана адреса зазначена у витязі з ЄДР щодо відповідача (а.с.43), а також самим відповідачем у апеляційній скарзі. Вказаним спростовано доводи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі.

Твердження скаржника стосовно того, що договір оренди спірного приміщення укладено строком до 23.04.2017р., в той час як строк терміну дії договору на відпуск теплової енергії визнано укладеним до 31.12.2017р., не є перепоною для укладання спірного договору з огляду на положення п. 11.3 договору оренди №23/26 від 23.05.2014 року, яким передбачено, що після закінчення терміну дії договору при належному виконання його умов, орендар має переважне право на продовження його на новий термін, а також згідно п.11.2 договору на відпуск теплової енергії, договір може бути розірваний достроково у разі, зокрема, зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами постачальника; переходу права власності (користування) на приміщення до іншої особи.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що запропонований позивачем договір є обов'язковим до укладання в силу приписів закону, запропонований позивачем договір відповідає типовому договору, відповідач був обізнаний про наявність у нього обов'язку укласти договір про надання відповідних, однак жодних дій щодо цього не вчинив, колегія суддів підтримує висновки господарського суду про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.

Таким чином, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області - без змін як вірно винесене за результатами розгляду спору.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/11381/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 15.05.2017р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко