РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017Справа №910/5685/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ МІСЬКОГО ЦИВІЛЬНОГО ПРОЕКТУВАННЯ"

до: Київського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України

про: визнання недійсним та скасування рішення.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Черніков А.В. - керівник;

відповідача: Рижук Є.М. - за довіреністю від 03.01.2017 № 7.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ МІСЬКОГО ЦИВІЛЬНОГО ПРОЕКТУВАННЯ" (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України (далі - Комітет/відповідач) про недійсним рішення від 29.12.2016 № 78 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 962/17-р-02-07-16 (далі - Рішення № 78/оскаржуване рішення).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішення № 78 підлягає визнанню судом недійсним, оскільки суперечить положенням Господарського кодексу України, Закону України "Про здійснення державних закупівель" та Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/5685/17.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю з огляду на пропуск позивачем строків на оскарження Рішення № 78.

В судовому засіданні 22.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням № 78 постановлено:

1. Визнати дії товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут міського цивільного проектування" (ідентифікаційний код 35895771, м. Київ) та товариства з обмеженою відповідальністю "МА ДИЗАЙН" (ідентифікаційний код 39175871, м. Київ) під час участі у конкурсній процедурі закупівлі послуг щодо планування міських поселень (Розробка довідника з облаштування міського простору), яка проводилась Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у 2014 році, порушенням, яке передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

2. За вчинення порушення, яке викладене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут міського цивільного проектування" (ідентифікаційний код 35895771, м. Київ), штраф у розмірі 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

3. За вчинення порушення, яке викладене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "МА ДИЗАЙН" (ідентифікаційний код 39175871, м. Київ), штраф у розмірі 3 300,00 (три тисячі триста) гривень.

Спір між сторонами судового процесу, як стверджує позивач, виник в результаті того, що оскаржуване рішення підлягає визнанню судом недійсним, оскільки суперечить положенням Господарського кодексу України, Закону України "Про здійснення державних закупівель" та Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15, зокрема, визначено, що у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Оскаржуване рішення направлене Комітетом відповідачу супровідним листом від 29.12.2016 № 02-07/4434 та відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 036 отримано позивачем 04.01.2017, що також підтверджується листом публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА" від 17.03.2017 № 303/15-Х-791, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Таким чином, перебіг строку для оскарження Рішенням № 78 закінчився 04.03.2017.

Із даною позовною заявою позивач звернувся до суду 06.04.2017.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено встановлений приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" присічний двомісячний строк для оскарження Рішення № 78, який не може бути відновлено та закінчення якого незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25 травня 2017 року

Суддя С.В. Балац