ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 914/2321/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 б/н від 13.01.2017 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 року

у справі № 914/2321/16

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Бродирембуд», м.Броди Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком Інвест Груп», м.Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, с. Коросне Перемишлянського району Львівської області

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Романа Тадейовича, м. Львів

про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі-складу конюшні від 28.02.2013 року.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Бродирембуд» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до ТзОВ «Ком Інвест Груп», за участю третьої особи-1, без самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_2, за участю третьої особи-2, без самостійних вимог, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусак Романа Тадейовича та за участю третьої особи-3, без самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу складу-конюшні від 28.02.2013р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 року у справі № 914/2321/16 (головуючий суддя Петрашко М.М., судді Сухович Ю.О., Кидисюк Р.А.) позов ВАТ «Бродирембуд» задоволено. Суд виніс рішення, яким визнав недійсним договір купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р. укладений між Відкритим акціонерним товариством «Бродирембуд» та ТзОВ «Ком Інвест Груп» будівлі-складу конюшні загальною площею 414,8 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т. та зареєстрований у реєстрі за № 373.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу б/н від 13.01.2017 року, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд не звернув уваги на те, що згідно п. 7 Статуту ВАТ «Бродирембуд» органами управління та контролю товариства є вищий орган - загальні збори акціонерів товариства, а рішення щодо продажу спірного майна було оформлено протоколом № 02/12 від 02.03.2012 року.

Сторонами та третьою особою 2 не було подано до суду відзивів на апеляційну скаргу.

Учасники судового процесу не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, яке відбулось 16.05.2017 року, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ «Бродирембуд» було власником 13-ти об'єктів нерухомого майна, що знаходяться за АДРЕСА_1.

02.12.2011р. акціонером ВАТ «Бродирембуд» ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів та договору комісії на продаж цінних паперів відчужено належні йому акції ВАТ «Бродирембуд» у кількості 697 394 штук на користь ОСОБА_8, що становить 59,55% від загальної кількості емітованих акцій ВАТ «Бродирембуд». Після набуття 697 394 акцій, ОСОБА_8 почав володіти в сукупності 769 917 (65,74 % від загальної кількості емітованих акцій ВАТ «Бродирембуд»), оскільки до цього йому належало лише 70 523 акцій (6,02% від загальної кількості емітованих акцій ВАТ «Бродирембуд»).

В подальшому, 27.01.2012р. акціонером ВАТ «Бродирембуд» ОСОБА_8 було скликано позачергові збори акціонерів ВАТ «Бродирембуд». Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів оформленим протоколом №01/12 від 27.01.2012р., було визначено комісію з припинення ВАТ «Бродирембуд», головою якої призначено ОСОБА_9.

Пізніше, 02.03.2012р. комісією з припинення товариства були скликані позачергові збори акціонерів ВАТ «Бродирембуд», їх рішення оформлені протоколом № 02/12. На зборах прийнято рішення про надання дозволу голові комісії з припинення (ОСОБА_9) відчужувати майно товариства (попередньо схвалено вчинення значних правочинів) на суму до 3 млн. грн.

Головою комісії з припинення ОСОБА_9 було укладено тринадцять договорів купівлі-продажу, згідно з якими, 13 об'єктів нерухомого майна, що знаходяться по АДРЕСА_1, що належали ВАТ «Бродирембуд» на праві власності були відчужені.

Зокрема, 28.02.2013 року між ОСОБА_9 від імені ВАТ «Бродирембуд» та ТзОВ «Ком Інвест Груп» було укладено оспорюваний договір купівлі-продажу будівлі складу-конюшні, загальною площею 414,8 м.кв., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - , розташованої за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т. та зареєстрований в реєстрі за №373.

Позивач при зверненні до суду першої інстанції стверджує, що договір купівлі-продажу від 28.02.2013р. є недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.12.2011р. ОСОБА_8 набув акції у кількості 697 394 штук неправомірно. Адже, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.09.2012р. у справі № 1328/1609/12 2/1328/875/12 визнано недійсними з моменту їх укладення, договір комісії на продаж цінних паперів № Б- 112-01 від 02.12.2011р., укладений між ТзОВ «Підприємство «Росан-цінні папери» та ОСОБА_10 та договір купівлі-продажу акцій ВАТ «Бродирембуд» №Б-111202-02 від 02.12.2011р., укладений між ТзОВ «Підприємство «Росан-цінні папери» та ОСОБА_8. Вказане рішення набрало законної сили.

Позивач зазначає, що станом на момент скликання та проведення позачергових зборів акціонерів 27.01.2012р. акціонеру ОСОБА_8 на праві власності не належали акції у кількості 697394 штуки, що становить 59,55% статутного фонду товариства, а у власності останнього перебували лише 70523 шт. (6,02%) акцій ВАТ «Бродирембуд», придбані 18.10.2011р. згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №111018-03.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі № 5015/1174/12 яке набрало законної сили, рішення оформлені протоколом позачергових зборів акціонерів № 01/12 від 27.01.2012р. визнано недійсними, в тому числі і про призначення ОСОБА_9 головою комісії із припинення ВАТ «Бродирембуд».

Позивач звертає увагу на те, що на момент укладення спірного правочину (28.02.2013р.) рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06.09.2012р. у справі № 1328/1609/12 2/1328/875/12 вже існувало та набрало законної сили. ТзОВ «Ком Інвест Груп» створено та зареєстровано 25.02.2013р., за три дні до оформлення оскаржуваного правочину. Директором товариства призначено пенсіонера ОСОБА_6, а статутний фонд Товариства визначено лише у розмірі 1 000,00 грн.

Крім цього позивач стверджує, що вказані приміщення відчуженні на користь ТзОВ «Ком Інвест Груп» без проведення відповідної грошової оцінки. Вартість зазначена в договорі купівлі - продажу значно нижча ринкової, окрім цього жодних розрахунків із ВАТ «Бродирембуд» досі не проведено. Через 10 днів від дня набуття приміщень, ТзОВ «Ком Інвест Груп» відчужило їх ОСОБА_2.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, за загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст.203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 3 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Абзацом 3 п.п.3.5 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013р. №11 передбачено, що відповідно до пункту 22 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Тому вчинення значного правочину виконавчим органом товариства за відсутності такого рішення є підставою для визнання його недійсним, якщо правочин не було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства (стаття 241 ЦК України).

Судом встановлено, що майно відчужене позивачем на підставі спірно договору належало ВАТ «Бродирембуд» на праві власності, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.02.2013р. індексний номер 531966, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданим 16.02.2013р. Реєстраційною службою Бродівського районного управління юстиції Львівської області, індексний номер 531922, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - .

Згідно п.4 договору купівлі-продажу, відповідно до довідки про залишкову вартість основних засобів виданої ВАТ «Бродирембуд» станом на 15.02.2013р. вартість будівлі становить 62917,94 грн.

У п.5 договору купівлі-продажу зазначено, що за погодженням сторін вартість предмету договору становить 72000,00 грн. без ПДВ, які покупець зобов'язується сплатити продавцю не пізніше 07.03.2013р., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до акту прийому-передачі від 28.02.2013р. до договору купівлі-продажу, вказане майно було передане позивачем відповідачу. Акт від позивача підписано ОСОБА_9, від відповідача ОСОБА_6 Доказів оплати за придбане майно матеріали справи не містять, а позивач факт оплати заперечує.

Договір купівлі-продажу від 28.02.2013р. будівлі складу-конюшні від імені ВАТ "Бродирембуд" підписаний головою комісії з припинення ОСОБА_9

Так, згідно п. 7 статуту ВАТ «Бродирембуд» органами управління та контролю товариства є Вищий орган - загальні збори акціонерів товариства, наглядова рада товариства, виконавчий орган - генеральний директор товариства, ревізійна комісія.

Згідно п. 7.1 Статуту ВАТ «Бродирембуд» виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Генеральний директор товариства.

У відповідності до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 27.01.2012р. (протокол № 01/12 по сьомому питанню прийнято рішення про обрання комісії з припинення ВАТ «Бродирембуд» та наділено її відповідними повноваженнями) головою комісії з припинення обрано ОСОБА_9 Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2013р. у справі №5015/1174/12 визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 27.01.2012р., що оформлені протоколом від 27.01.2012р. №01/12, оскільки прийняті з порушенням вимог Закону України «Про акціонерні товариства» щодо скликання цих зборів та за відсутності кворуму при їх проведенні.

02.03.2012р. комісією з припинення товариства були скликані позачергові збори акціонерів ВАТ «Бродирембуд», їх рішення оформлені протоколом № 02/12. На зборах прийнято рішення про надання дозволу голові комісії з припинення (ОСОБА_9) відчужувати майно товариства на суму до 3 млн. грн. Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 08.11.2016 року у справі № 914/2404/16 (яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 18.04.2017 року) визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 02 березня 2012р., що оформлені протоколом №02/12 від 02 березня 2012р.

Судом встановлено, що на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 27.01.2012р. (протокол № 01/12 від 27.01.2012 року) та рішення позачергових зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 02.03.2012 року (протокол №01/12 від 03.03.2012 року) ОСОБА_9, як голова комісії з припинення, був уповноважений на укладення спірного договору.

Враховуючи те, що зазначені вище рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Бродирембуд» від 27.01.2012р. та від 02.03.2012 року визнані у судовому порядку недійсними, а згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, відтак ОСОБА_9 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності та правових підстав для здійснення волевиявлення від імені ВАТ «Бродирембуд» на укладення спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірний правочин було схвалено в подальшому загальними зборами акціонерного товариства.

Виходячи із обставин справи та документально підтвердженого факту відсутності у ОСОБА_9 повноважень на укладення від імені позивача спірного договору купівлі-продажу будівлі від 28.02.2013р., колегія суддів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо заяви представника третьої особи-1 про застосування строків позовної давності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні останньої.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Вищим господарським судом України у абзаці 4 п.п.2.1. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України роз'яснено, що заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Таким чином, рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 року є законне і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 року у даній справі залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Хабіб М.І.