РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа № 903/187/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Огороднік К.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Марусинець З.С.

від відповідача 1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3

від відповідача 2 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 на рішення господарського суду Волинської області від 21.03.17 р. у справі № 903/187/17

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Баліст Логістик"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

про стягнення 86 321,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 21.03.2017 р. у справі № 903/187/17 (суддя Дем'як В.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Баліст Логістик" 84836,04 грн. заборгованості в т.ч.: 82233,85 грн. - основного боргу, 2602,19 грн. - 3% річних та 1572,47 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору. Провадження в частині стягнення 1485,30 грн. пені припинено. В позові до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить останнє скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права, неповного з'ясування обставин справи та невідповідності висновків обставинам справи. В обгрунтування скарги зазначає, що суд не взяв до уваги тієї обставини, що позивач не належним чином виконав свої зобов'язання згідно Заявки-Договору на міжнародне перевезення вантажу, а саме зобов'язання отримати через водія на місці розвантаження від покупця 2950 євро як оплату за перевезення та 250 євро за транспортно-експедиційні послуги. Також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що поставка товару здійснювалась на умовах FCA Lutsk, тобто за правилами Інкотермс-2010 оплату перевезення здійснює покупець (вантажоодержувач) - GASPARE MIRIONE SPA, Італія. Разом з цим судом не не було надано належної оцінки факту заявлення позивачем різних сум, зокрема у вимозі про сплату коштів від 10.11.2016 р. позивач пропонував оплатити основний борг в сумі 75525,00 грн., в той час як судом стягнуто суму основного боргу в розмірі 82233,85 грн. За наведених обставин просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в позові.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечує, мотивуючи тим, що посилання на невиконання зобов'язань за Заявкою-Договором щодо неотримання коштів є безпідставним, оскільки ТОВ "Баліст Логістик" ніяких договорів з GASPARE MIRIONE SPA, Італія не укладало, умови укладеного зовнішньо-економічного контракту щодо купівлі та поставки товару ТОВ "Баліст Логістик" відомі не були. Зазначає, що в телефонних розмовах ФОП ОСОБА_3 повідомила, що водіям буде виплачено 300 євро, а решта суми буде сплачена в Україні при поверненні транспорту. З огляду на викладене відзначає, що підстав для отримання коштів від покупця в нього не було. Твердження апелянта про різні суми боргу вважає необ'єктивними, оскільки різниця суми зумовлена постійною зміною офіційного курсу гривні до іноземної валюти Євро. За наведених обставин вважає скаргу безпідставною та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав викладені у відзиві заперечення.

Відповідач 2 - фізична особа-підприємець ОСОБА_6 письмового відзиву на апеляційну скаргу не подав. Присутній в судовому засіданні представник відповідача 2 повідомив, що суд першої інстанції правомірно та обгрунтовано відмовив в задоволенні позову до ФОП ОСОБА_6 з тих підстав, що останній не несе будь-якого солідарного обов'язку перед позивачем.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 15.05.2017 р., в зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Саврія В.А., здійснено автоматизовану зміну складу колегії у справі № 903/187/17 за наслідками якої колегію суддів визначено у складі: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя, Огороднік К.М., суддя Мамченко Ю.А.

Після оголошення сторонам нового складу суду відводів не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Баліст Логістик" звернулось до суду з позовом до відповідачів Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про стягнення солідарно 86321,34грн. за договором-заявкою №19012016 від 07.10.2015р. на міжнародне перевезення вантажу, в т.ч.: 82233,85грн. - основної заборгованості, 1485,30грн. - пені, 2603,19грн. - 3% річних.

В обґрунтування вимог посилається на невиконання відповідачами умов договору-заявки №19012016 від 07.10.2015 р. на міжнародне перевезення вантажу, щодо повного та своєчасного розрахунку.

За результатами розгляду даного спору суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема в частині вимог до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 в позові відмовлено з підстав відсутності встановлених в договорі-заявці умов про солідарний обов'язок відповідачів перед позивачем. Вимоги до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задоволені в частині стягнення основного боргу в сумі 82233,85 грн. та 2602,19 грн. 3% річних відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 625, 908, 909, 916 ЦК України, ст.ст. 193, 307, 314 ГК України, як такі, що підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. В частині стягнення пені в сумі 1485,30 грн. провадження припинено в зв'язку з відмовою позивача.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила таке.

07 жовтня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Баліст Логістик» (виконавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (замовник) укладено заявку-договір на міжнародне перевезення вантажу №19012016, а саме дошки в пачках, масою до 22 тон, об'ємом 86 куб.м., за маршрутом Ківерці, Волинська область (Україна) - Палермо, Сицилія (Італія) (а.с. 15).

Заявкою сторони погодили: вартість перевезення (3200 євро), вантажний автомобіль DAF (д/н НОМЕР_2), причіп (д/н НОМЕР_3), водія (ОСОБА_9), дату завантаження (21-22.01.2016р.), місце завантаження (АДРЕСА_2) дату і час розвавантаження (не вказано), місце розвантаження Gasparne Mirrione SPA, c/da Strassato,sns 91022 Castelvetrano, Italia).

В частині суми, строку та форми оплати умовами договору-заявки визначено: загальний фрахт на перевезення становить 3200 євро, готівковий розрахунок при вивантаженні водію, з них - 2950 євро - фрахт на перевезення, 250 євро - за транспортно-експедиційні послуги на карту Приватбанку НОМЕР_4 ОСОБА_3.

В свою чергу, ТОВ "Баліст Логістик" уклало Заявку-Договір № 19012016 від 19.01.2016 р. на транспортно-експедиційні послуги з REAL TRANSPORT s.r.o.

За умовами даної заявки-договору погоджено: маршрут - Луцьк, Волинська обл. - Палермо, Сіцилія; дата завантаження - 22.01.2016 р. 9:00 год.; місце завантаження - АДРЕСА_2; місце розвантаження - GASPARE MIRIONE SPA, Italia; дата доставки - 27-29.01.2016 р.

Вартість перевезення за заявкою-договором на транспортно-експедиційні послуги встановлено в 2950 Євро (50 Євро експедиційні). Строки і умови оплати - готівка на вивантаженні.

В підтвердження здійснення перевезення на виконання даних договорів-заявок ТОВ «Баліст Логістик» надало міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) №000296 (а.с.16), із змісту якої вбачається, що компанією REAL TRANSPORT s.r.o. протягом 22.01.2016 р. - 02.02.2016 р. здійснено вантажне перевезення за маршрутом Луцьк, Волинська обл. - Палермо, Сіцилія. Вантажовідправник - ФОП ОСОБА_6 (45100, АДРЕСА_1). Вантажоотримувач - GASPARE MIRRIONE SPA, c/da Strassato,sns 91022 Castelvetrano (ТР) Itali.

В графі "вантаж одержано" зазначено дату - 02.02.2016 р., проставлено штамп та підпис вантажоодержувача - GASPARE MIRRIONE SPA.

Позивач вказує, що після прибуття автомобіля DAF (д/н НОМЕР_2) до Італії GASPARE MIRRIONE SPA, c/da Strassato,sns 91022 Castelvetrano та отримання вантажу вантажоодержувачем, водії очікували на повний розрахунок. Однак, ФОП ОСОБА_3 оплатила частково договір на суму 300 євро, решту суми обіцяла при поверненні до України. При цьому, для доставки вантажу до вантажоодержувача транспортний засіб було переправлено на поромі, що коштувало 244 євро, які оплачені водіями за квитанцією VGP00031958/VGP00031959 від 29.01.2016 р.

З метою врегулювання спору ТзОВ "Баліст Логістик" направляло на адресу ФОП ОСОБА_3 вимоги про сплату коштів від 10.11.2016 р. та від 28.11.2016 р., які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відтак, посилаючись на порушення зобов'язань за договором перевезення, позивач просить стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 2900 євро, що еквівалентно 82233,85 грн. за національним курсом НБУ станом на 23.02.2017 р. Одночасно позивачем на підставі ст.ст. 526, 527, 610, 625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення 3% річних від простроченої суми починаючи з 03.02.2016 р. по 22.02.2017 р. в сумі 2602,19 грн. та пеню в розмірі 1485,30 грн. за лютий 2017 р.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договорів та взятих зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, які мають ознаки договору перевезення автомобільним транспортом, які регулюються ст.ст. 908 - 924 ЦК України, ст.ст. 306 - 314 ГК України, Законом України "Про автомобільний транспорт", Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року, а також договору транспортного експедирування.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женева.

Частиною 1 статті 1 Конвенції встановлено, що вона застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду за допомогою автомобілів у випадку, коли місце прийняття до перевезення вантажу та місце, передбачене для його здачі, знаходяться на території двох різних держав, одна з яких є учасником Конвенції.

У відповідності до статтей 4 та 9 Конвенції: договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником; із зазначеною нормою кореспондується і частина 2 статті 307 Господарського кодексу України.

Згідно ст.307, ст.314 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та віддати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної) відповідно до вимог законодавства.

За умовами ч. 1 ст. 316 ГК України та ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Матеріали справи свідчать, що в даному випадку міжнародне перевезення вантажу відбулось згідно заявки-договору на перевезення вантажу від 07.10.2015 р. та заявки-договору на транспортно-експедиційні послуги від 19.01.2016 р.

Судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмету зобов'язання.

Позивачем не враховано, що застосовані в позовній заяві норми права не передбачають солідарного обов'язку відповідачів.

Умови договорів, які укладені між сторонами у справі не містять умови про солідарний обов'язок і, відповідно, немає підстав для задоволення позовних вимог, шляхом стягнення солідарно з відповідачів спірної суми.

Зважаючи на вказане та приймаючи до уваги умови договорів, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову в позові до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6.

Як стверджується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_3 в якості «вантажовідправника» доручила виконати перевезення ТОВ «Баліст Логістик», яке в свою чергу виступило в якості «експедитора», залучивши до виконання перевезення компанію «REAL TRANSPORT s.r.o.» як «перевізника».

Погоджені сторонами умови оплати за вищевказаними договорами передбачають отримання перевізником готівкового розрахунку на розвантаженні. Тобто оплата по факту виконання. Місце розвантаження - GASPARE MIRIONE SPA, CStrasatto sns 91022 Castelvetrano (IT) Italia - за адресою покупця вантажу.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи відповідачем-2 ФОП ОСОБА_6 контракту № 4 від 31.08.2015 р., GASPARE MIRIONE SPA є покупцем продукції лісопереробки на умовах FCA Україна, м. Луцьк, Волинська область.

Згідно правил ІНКОТЕРМС-2010 термін FCA (франко-перевізник) визначає обов'язок покупця організувати перевезення вантажу, а продавець зобов'язується відвантажити товар, який пройшов митне очищення, вказаному покупцем перевізнику.

Таким чином, обставини справи свідчать, що оплату за здійснене міжнародне вантажне перевезення шляхом передачі готівки на розвантаженні мав здійснити покупець - GASPARE MIRIONE SPA.

При цьому, приймаючи до уваги вищевказані договірні зобов'язання, готівковий розрахунок в місці розвантаження мав отримати «перевізник» - компанія «REAL TRANSPORT s.r.o.».

З огляду на встановлений правовий зв'язок між суб'єктами відносин перевезення, у випадку відсутності такого розрахунку, претензії перевізника були б спрямовані до експедитора ТОВ «Баліст Логістик» (за договором від 19.01.2016 р.), який в силу положень ст. 316 ГК України та ст. 929 ЦК України відповідальний за виконання зобов'язань, пов'язаних з перевезенням.

В свою чергу, ТОВ «Баліст Логістик» мав би право вимоги до вантажовідправника - ФОП ОСОБА_3 за договором від 07.10.2015 р. з приводу виконання умов оплати перевезення.

Натомість, ТОВ «Баліст Логістик» звертаючись з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу в розмірі 2900 євро, зокрема, з відповідача ФОП ОСОБА_3, жодними доказами не підтверджує факту відсутності передачі готівкових коштів перевізнику - компанії «REAL TRANSPORT s.r.o.» в місці розвантаження.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів пред'явлення вимог безпосереднього перевізника - компанії «REAL TRANSPORT s.r.o.» до експедитора - ТОВ «Баліст Логістик» з приводу не отримання коштів в місці розвантаження або будь-яких доказів відмови покупця GASPARE MIRIONE SPA здійснити готівкову оплату.

Відсутність претензій перевізника щодо оплати виконаного перевезення вказує на безпідставність та необгрунтованість вимог позивача.

Посилання позивача на часткову оплату ФОП ОСОБА_3 наданих послуг в розмірі 300 євро, як доказ визнання боргу, судом до уваги не приймається, оскільки відсутні будь-які підтвердження того - яким чином, ким, коли та кому вказані кошти були сплачені (готівковий, безготівковий розрахунок, чеки, розписки тощо).

Суд звертає увагу, що в позовній заяві ТОВ «Баліст Логістик» стверджує про отримання водіями 300 євро безпосередньо від ФОП ОСОБА_3 після прибуття автомобіля до Італії та отримання вантажу вантажоодержувачем. Поряд з цим, з тексту направлених позивачем вимог про сплату коштів вбачається, що перевезення здійснилося з авансом у розмірі 300 євро. Однак, заявка-договір від 07.10.2015 р. на міжнародне перевезення вантажу будь-яких умов про авансування не містить. Зазначене вказує на суперечність доводів позивача, не підтверджених ні в тому, ні в іншому випадку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 заборгованості в сумі 84836,04 грн., з яких: 82233,85 грн. - основний борг, 2602,19 грн. - 3% річних, як таких, що підтверджені матеріалами справи.

В задоволенні вказаних вимог слід відмовити з підстав необгрунтованості та недоведеності.

Оскільки відмова позивача від вимог в частині стягнення пені в сумі 1485,30 грн. не суперечить законодавству та не порушує інтереси інших осіб, судом першої інстанції підставно припинено провадження в цій частині.

Таким чином, рішення господарського суду Волинської області від 21.03.2017 р. у справі № 903/187/17 підлягає скасуванню в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ «Баліст Логістик» заборгованості в сумі 84836,04 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат, за яким витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 30.03.2017 р. задоволити.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 21.03.2017 р. у справі № 903/187/17 в частині стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ «Баліст Логістик» заборгованості в сумі 84836,04 грн. в т.ч. 82233,85 грн. - основний борг, 2602,19 грн. - 3% річних та 1572,47 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору скасувати.

Прийняти нове рішення про відмову в задоволенні вимог в цій частині. В решті рішення залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Провадження в частині стягнення 1485,30 грн. пені припинити.

В решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Баліст Логістик» (89600, Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Горького, 39, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) - 1729,73 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Господарському суду Волинської області на виконання постанови видати наказ.

4. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Мамченко Ю.А.