ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Справа № 909/1092/16

Головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Коломия, вх. №01-05/1313/17 від 20.03.2017 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 року

у справі №909/1092/16

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Публічне акціонерне товариство КБ "Приватбанк", м. Дніпро

про: витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: 13/1000 часток нежитлових приміщень загальною площею 31,4 кв.м., (приміщення № 23 (колишні №16,17) та частина приміщень спільного користування (коридори, кладова) № І, ІІ Х, ХІІ, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5 - представник на підставі угоди про надання правової допомоги №23 від 14.05.2017 року;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 року у справі №909/1092/16 (суддя Калашник В.О.) у позовних вимогах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство КБ "Приватбанк", про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: 13/1000 часток нежитлових приміщень загальною площею 31,4 кв.м., (приміщення № 23 (колишні №16,17) та частина приміщень спільного користування (коридори, кладова) № І, ІІ Х, ХІІ, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1) - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 року у справі №909/1092/16, позивач - Фізична особа-підприємць ОСОБА_2 - подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції неналежно врахував мотиви позовної заяви. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції помилково виходив з того, що оскільки відповідач - ТзОВ «Естейт Селлінг» володіє спірним майном на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.13 року і набув таке майно у спосіб визначений законом (ст. 328 ЦК України) він є належним набувачем права власності і володіє ним на законних підставах, тому невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 р. у справі № 909/1092/16 та задовольнити позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2017р. справу №909/1092/16 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 р. поновлено строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 11.04.2017 р..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 року, розгляд справи відкладено на 15.05.2017 року.

Ухвалою суду від 15.05.2017 року, клопотання третьої особи - Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк", м. Дніпро, вх.№01-04/3006/17 від 03.05.2017 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, судове засідання призначене на 23.05.2017 р. в режимі відеоконференцзв'язку проведення якого доручено господарському суду Івано-Франківської області.

Представникам сторін роз'яснено їх права та обов'язки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 23.05.2017 року яке здійснювалось в режимі відеоконференцзв'язку з'явився представник апелянта, подану ним апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 23.05.2017 року не з'явились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомлені про дату час місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 27.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк та Приватним вищим навчальним закладом "Коломийський коледж права і бізнесу" укладено кредитний договір № LOS-KC-017 від 27.09.2007 року, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 700000 доларів США для придбання комерційної нерухомості та 39614,46 доларів США для сплати страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних з кінцевим терміном повернення 25.09.2017 року, а останній - повернути кредит, сплатити відсотки і винагороду в терміни встановлені цим договором.

На виконання п.А.5 Кредитного договору, 28.09.2007, між Приватним вищим навчальним закладом "Коломийський коледж права і бізнесу" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (іпотекодержатель) укладений договір іпотеки, предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.7 цього договору, в забезпечення виконання зобов'язань Приватного вищого навчального закладу "Коломийський коледж права і бізнесу" перед іпотекодержателем.

Пунктом 7 Договору іпотеки передбачено, що в забезпечення виконання позичальником зобов'язань, за кредитним договором та іпотекодавцем зобов'язань за цим договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно (предмет іпотеки): нежитлові приміщення, побудовані з цегли, загальною площею 2380,9 кв.м. Предмет іпотеки зареєстрований у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності. Нерухоме майно, зазначене в цьому пункті, передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, а саме: приміщення І поверху площею 162,1 кв. м, приміщення ІІ поверху площею 716,1 кв. м, приміщення ІІІ поверху площею 752,6 кв. м, приміщення ІV поверху площею 750,1 кв. м. Цільове призначення предмету іпотеки: нежитлові приміщення.

21.11.2009 року, між Приватним вищим навчальним закладом "Коломийський коледж права і бізнесу" та ОСОБА_7 (обдарований) укладено договір дарування 12/1000 часток нежитлових приміщень, за умовами п. 1 якого даруватель подарував, а обдарований прийняв у дар 12/1000 часток нежитлових приміщень, площею 28,7 кв. м, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2

09.11.2011 року між ОСОБА_7 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровувана) укладено договір дарування 13/1000 часток нежитлових приміщень, за умовами п.1 якого дарувальник передає у власність обдаровуваній безоплатно належні дарувальнику 13/1000 часток нежитлових приміщень, площею 31,4 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3. Право власності на відчужувані 13/1000 часток нежитлових приміщень у обдаровуваної виникає з моменту прийняття дарунку (п. 6.1. договору дарування 13/1000 часток нежитлових приміщень).

У зв'язку із неналежним виконанням Приватним вищим навчальним закладом "Коломийський коледж права і бізнесу" своїх зобов'язань за кредитним та іпотечним договорами рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2012 року у справі №5010/143/2012-8/9 задоволено позов ПАТ Комерційний банк "Приват Банк" та звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення (цегла), загальною площею 2191,34 кв.м., що становить 912/1000, а саме приміщення 1 поверху площею 143,9 кв.м., приміщення 2 поверху площею 544,74 кв.м., приміщення 3 поверху 752,6 кв.м., приміщення 4 поверху 750,1 кв.м., що розташовані в будівлі за адресою АДРЕСА_4 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з укладенням від імені Приватного вищого навчального закладу "Коломийський коледж права і бізнесу" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та зняттям з реєстраційного обліку в ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" предмету іпотеки, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LOS-KC-017 від 27.09.07 в розмірі 298 374,76 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 2 383 954 грн. 66 коп. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.2013 змінений порядок виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2012 року у справі № 5010/143/2012-8/9, а саме звернено стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщенні (цегла), загальною площею 2189,4 кв. м., що становить 923/1000.

29.11.2013 року, на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2012 року у справі № 5010/143/2012-8/9 між ПАТ КБ "Приватбанк" (продавець) та ТзОВ "Естейт Селлінг" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за умовами якого продавець зобов'язується передати нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею: 2380,9 кв. м, та яке має наступні характеристики: приміщення І поверху площею 162,1 кв. м, приміщення ІІ поверху площею 716,1 кв. м, приміщення ІІІ поверху площею 752,6 кв. м, приміщення ІV поверху площею 750,1 кв. м - у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти приміщення і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Апелянт у поданій апеляційній скарзі посилається на належність йому права власності та порушення його права, оскільки зазначені приміщення, без законної на те правової підстави, були включені до складу нежитлових приміщень, які як предмет іпотеки, були продані за договором купівлі-продажу від 29.11.2013 року відповідачу.

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що віндикаційний позов є речово-правовим позовом, що може бути пред"явлений тільки у випадку відсутності між позивачем та відповідачем зобов"язальних правовідносин, а позивачем у віндикаційному позові може бути лише власник майна. Відповідачем за віндикаційним позовом є особа , яка незаконно володіє майном.

Також суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що відповідач володіє спірним майном на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення укладеного 29.11.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (продавець) та ТзОВ "Естейт Селлінг" (покупець).

Згідно із ст. 328 ЦК України, правочин є однією з підстав набуття права власності. Дійсність цього правочину не оскаржувалась, недійсним він не визнавався. Відтак, скаржником не було доведено незаконності володіння спірним майном відповідачем.

Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Апелянт в апеляційній скарзі підмінює поняття невідповідності обраного способу захисту права та непередбаченості законом певного способу захисту. Не зважаючи на передбаченість в законі можливості подання індикаційного позову, це не означає підставності застосування цього способу захисту у будь-яких спірних відносинах.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 р. у справі № 909/1092/16 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Коломия, вх. №01-05/1313/17 від 20.03.2017 року - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 р. у справі № 909/1092/16 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 29.05.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.