КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа№ 911/115/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Київської області від 02.03.2017р.

по справі № 911/115/17 (суддя - Чонгова С.І.)

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення 58 078,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 02.03.2017р. по справі №911/115/17 у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 02.03.2017р. по справі №911/115/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017р. відновлено фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням №09-52/1794/17 від 10.05.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням суддів Отрюха Б.В. та Разіної Т.І., які не є головуючим суддею по справі, у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 10.05.2017р., в зв'язку з перебуванням суддів Отрюха Б.В. та Разіної Т.І., які не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Суховий В.Г., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017р. апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Київської області від 02.03.2017р. по справі № 911/115/17 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 своїх представників, чи особисто, в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

12 вересня 2014р. між ФОП ОСОБА_3 (виконавець) та ФОП ОСОБА_2 (замовник) укладено договір про надання послуг, за умовами якого за завданням замовника виконавець надає замовнику обумовлені послуги в обсягах та на умовах, визначених вказаним договором.

Згідно п. 1.2. договору, за вказаним договором виконавець надає замовнику такі послуги: консультації з питань оформлення документації різного роду, що охоплюють поточну, минулу, перспективну діяльність замовника; оформлення декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва гаражів-боксів по АДРЕСА_1 та реєстрація її і інспекції ДАБК України; виказування незалежної професійної думки у формі порад та роз'яснень економіко-правових ситуацій, як і виникають в ході діяльності замовника; консультаційні послуги надаються замовнику за його письмовим або усним запитом.

Відповідно до п. 4.1. договору вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання по результатам кожного календарного місяця або по завершенню виконання послуг.

Замовник зобов'язаний оплатити визначену вартість послуг у строк з моменту повного завершення виконання робіт виконавцем (п. 4.2 договору).

Згідно п. 4.3. договору за виконання робіт та послуг, визначених у п. 1.2. цього договору замовник сплачує виконавцю винагороду або здійснює оплату у розмірі 68 500,00грн.

Згідно п. 4.4. договору сума авансового внеску за виконання робіт та послуг становить 100% від суми загальної винагороди, тобто 68 500,00грн, і сплачується замовником в момент або одразу після підписання вказаного договору.

Цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. (п. 6.1. договору).

На виконання умов договору відповідач платіжним дорученням №Р24А31429 від 15.09.2014р. сплатив 45 700,00 грн., призначення платежу: за оформлення декларації.

В свою чергу позивачем, на доказ виконання умов договору, надано декларацію про початок виконання будівель робіт з відміткою в інспекції ДАБК України №КС78 від 01.10.2014р.

Відповідно до п. 1. ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Наказом департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №25 від 13.02.2015р. скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.10.2014р. №КС 78.

Таким чином, позивачем умови договору про надання послуг не виконано, а тому відсутні підстави для стягнення 22 800,00 грн. основного боргу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи невиконання позивачем умов договору, відсутні підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Київської області від 02.03.2017р. у справі №911/115/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Київської області від 02.03.2017р. у справі №911/115/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 911/115/17 повернути до господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді М.Л. Яковлєв

В.Г. Суховий