КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Справа№ 927/1046/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Ширай К.А. - представник за довіреністю від 13.04.2017 року;

Тарарака О.В. - представник за довіреністю від 16.01.2017 року;

Сиводід О.П. - представник за довіреністю від 12.12.2016 року;

від третіх осіб: 1) не з'явились;

2) не з'явились;

3) не з'явились;

4) не з'явились;

5) не з'явились;

6) не з'явились;

7) не з'явились;

8) не з'явились;

9) не з'явились;

10) не з'явились;

11) не з'явились;

12) не з'явились;

13) не з'явились;

14) не з'явились;

15) не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017 року

у справі № 927/1046/16 (суддя Цимбал-Нарожна М.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини"

до Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

Треті особи 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Промо-Трейд"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасифік"

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "ТриМоб"

4) Приватне багатопрофільне підприємство "Центр-Євро-Транс-2"

5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейн-Спектор"

6) Приватне підприємство "Фірма ЯСА ЕС"

7) Приватне підприємство "Фірма "Техносвіт"

8) Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатопрофільне науково-виробниче підприємство "Едем"

9) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-роздрібна компанія "Євротек"

10) Комунальне шляхо-будівельне підприємство

11) Фізична особа - підприємець ОСОБА_5

12) Фізична особа - підприємець ОСОБА_6

13) Фізична особа - підприємець ОСОБА_7

14) Фізична особа - підприємець ОСОБА_8

15) Фізична особа - підприємець ОСОБА_9

про внесення змін до договору постачання електричної енергії № 195 від 07.11.2007 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Насіння Чернігівщини" звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про зміну додатку №2 до договору про постачання електричної енергії № 195 від 07.11.2007 року та зміну (збільшення) величини приєднаної потужності до 500 Квт.

Позовні вимоги мотивована тим, що при укладені договору про постачання електричної енергії № 195 від 07.11.2007 та додатку №2 до нього зі змінами та доповненнями, було визначено межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності, що встановлює балансову належність щитової (в договорі - ТП-352) за відповідачем, яка не відповідає фактичному стану справ та обмежує право позивача користуватися своїм майном, оскільки він є власником ТП №352 за адресою: м.Чернігів, вул. Володимира Дрозда,3 (попередня назва адреси: вул.Любченка,3).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017 року у справі № 927/1046/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції допустив суперечність висновків, спочатку встановивши, що спірний об'єкт є нерухомістю, зареєстрованою в установленному порядку, а потім зазначив, що він не відноситься до нерухомого майна.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" по справі № 927/1046/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В. та призначено до розгляду на 04.04.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року враховуючи перебування на лікарняному судді Смірнової Л. Г., яка не є головуючою суддею, справу № 927/1046/16 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 04.04.2017 року, справу № 927/1046/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.

У судове засідання 04.04.2017 року представники третіх осіб не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача у судовому засіданні 04.04.2017 року підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні 04.04.2017 року заперечували доводи апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року відкладено розгляд справи до 16.05.2017 року.

Представник позивача у судове засідання 16.05.2017 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.05.2017 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 07.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством енергопостачальною компанією «Чернігівобленерго» (постачальник), який надалі було перейменовано у ПАТ «Чернігівобленерго» та Закритим акціонерним товариством «Насіння Чернігівщини», яке надалі було перейменовано у ПАТ «Насіння Чернігівщини» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 195 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 70кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії встановлюється згідно до додатку №2 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" до цього договору.

Відповідно до п.9.4 договору, строк дії договору укладено в строк до 01.12.2007. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Колегією суддів встановлено, що на момент розгляду спору договір є діючим, оскільки його дію автоматично продовжено на 2017 рік. Сторони також пояснили, що фактично ними вчиняються певні дії, спрямовані на виконання договору, виставляються рахунки, здійснюється оплата, тощо.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач просить внести зміни до договору №195 і викласти додаток №2 до договору, а саме акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін в редакції позивача.

Так, відповідно до пункту 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 за № 28 (далі - Правила) визначено, що:

межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання;

межа експлуатаційної відповідальності - точка розділу електричної мережі за ознакою договірних зобов'язань з експлуатації тих чи інших її ділянок або елементів, встановлюється за згодою сторін. За відсутності такої згоди межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності.

Відповідно до пункту 2.1 Правил, межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача і електропередавальної організації (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, про що зазначається в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно із п. 2.2 Правил, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем і електропередавальною організацією за технічний стан і обслуговування електроустановок напругою до 1000 В встановлюється:

1) у разі повітряного відгалуження - у точці кріплення проводів лінії електропередачі до перших ізоляторів на будівлі або на трубостояку, або на ввідних клемах першого комутаційного апарата, встановленого на ввідному пристрої будівлі споживача;

2) у разі кабельного вводу - на наконечниках кабелю живлення, приєднаних до ввідних клем першого комутаційного апарата, встановленого у ввідному пристрої будівлі споживача.

Відповідно до додатку №2 від 07.11.2007 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", визначено:

Балансова належність електромереж: постачальника (перелік електроустановок) - РУ-10кВ ТП-352, РУ-0,4 кВ ТП-352, Т-1, Т-2; споживача (перелік електроустановок) - Прилади обліку, електрообладнання 0,4кВ після межі відповідальності; межа балансової належності електромереж встановлюється на наконечниках кабелю живлення РУ-0,4кВ ТП-352; межа відповідальності за стан обслуговування електромереж співпадає з межею балансової належності; постачальник несе відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію електрообладнання згідно переліку п.1 абз.1 цього акту; споживач несе відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію електрообладнання згідно переліку п.1 цього Акту. Переліком об'єктів споживача та категорією надійності електропостачання сторони визначили: об'єкт - підприємство, вул. Любченка, 3, потужність -70кВт, категорія надійності -третя.

Згідно додаткової угоди від 16.12.2013, сторони внесли зміни до додатку №1 до договору, додатку №2 до договору, додатку №4 до договору та виклали їх в новій редакції.

Так, згідно до додатку №2 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" (в редакції додаткової угоди від 16.12.2013), сторони визначили:

Балансова належність електромереж: постачальника (перелік електроустановок)- ТП-352; Споживача (перелік електроустановок) - Прилади обліку, встановлені в РП- 0,4кВ ТП-352, КПЛ- 0,4кВ від РП- 0,4 кВ ТП-352, електрообладнання об'єкту сСпоживача; межа балансової належності електромереж встановлюється на наконечниках кабелів живлення РП-0,4кВ ТП-352; межа відповідальності за стан обслуговування електромереж співпадає з межею балансової належності; постачальник несе відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію електрообладнання згідно переліку п.1 абз.1 цього акту; споживач несе відповідальність за: за технічний стан та безпечну експлуатацію електрообладнання згідно переліку п.1 цього акту. Переліком об'єктів споживача та категорією надійності електропостачання сторони визначили: об'єкт - Підприємство, вул. Любченка, 3, потужність -53кВт, категорія надійності -третя.

Отже, на момент укладення договору № 195 та внесення змін до нього від 16.12.2013 сторони погодили, що балансова належність трансформаторної підстанції №352 закріплена за відповідачем.

Так, позивач зазначає, що він був перетворений у 2000 році шляхом корпоратизації. З цього моменту до його статутного фонду увійшла трансформаторна підстанція, що знаходиться на території позивача та буда збудована в 1975 році за його власні кошти. При інвентаризації нерухомого майна з метою його державної реєстрації будівля підстанції отримала назву «Щитова». Отже, позивач є власником трансформаторної підстанції, що підтверджується копією акту оцінки майна, що увійшло до статутного фонду позивача, свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомості від 26.02.2001, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.05.2014 на будівлю В-1 "Щитова" та технічним паспорт.

Відповідно до п.2 ст.188 Господарського Кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Пунктом 3 вказаної статті встановлено, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Згідно з п.4. цієї ж статті зазначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Листом від 30.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою в про внесення змін до договору, до якої було додано запропонована позивачем редакція додатку №2 зі змінами.

Вказана заява була відповідачем отримана та відхилена, що підтверджується листом відповідача від 24.10.2016 № 23/5548.

Таким чином, позивачем дотриманий встановлений статтею 188 Господарського Кодексу України порядок щодо звернення про внесення змін до договору.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ст.651 Цивільного Кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 188 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що згода сторін на зміну умов договору відсутня. Сам договір не надає права позивачеві змінювати його умови в односторонньому порядку. Тому внесення таких змін до договору в судовому порядку можливо лише за наявності передбачених законом підстав.

Пунктом 2 ст.651 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази істотного порушення відповідачем умов договору, тому суд не вбачає підстав для застосування вказаної статті.

Разом з тим, позивач в своєму позові посилається на той факт, що він є власником трансформаторної підстанції ТП№352 за адресою м.Чернігів, вул. Володимира Дрозда, 3 (стара назва - вул. Любченка), а відтак межа балансової належності повинна бути змінена.

Таким чином, позивач посилається на істотну зміну обставин як на підставу внесення змін до договору № 195 про постачання електричної енергії від 07.11.2007 року.

Статтею 562 ЦК України передбачено підстави зміни або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Пункт 2 вказаної статті чітко вказує на наявність одночасно всіх зазначених у ньому умов.

Відповідно до п. 5.23 Правил користування електричною енергією зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, здійснюється в порядку, визначеному законодавством України

Слід зазначити, що всі докази, на які посилається позивач були відомі останньому на момент укладення договору №195 у 2007 році так і під час внесення змін до додатку 2 договору №195 від 16.12.2013 року.

Отже, позивачем не доведено, що відбулись істотні зміни обставин щодо переходу права власності, права користування чи оперативного управління на трансформаторну підстанцію №352 зокрема як за правочином так і на підставі рішення суду, а відтак доводи позивача є такими що в цій частині не обґрунтовані.

Вказане унеможливлює внесення змін до умов договору з підстав зміни істотних обставин.

Разом з тим, позивачем не наведено та не доведено наявність інших підстав, що відповідно до діючого законодавства можуть слугувати для внесення змін до умов договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що предметом даного спору є внесення змін до договору. При цьому, як зазначалося вище, при розгляді питання щодо внесення змін до договору необхідним є встановлення обставин, які у відповідності до ст. 651 ЦК України є обов'язковими для внесення змін до договору у судовому порядку (зокрема, істотна зміна обставин договору), а не встановлення або підтвердження факту права власності позивача, яке порушується або оспорюється відповідачем.

Так, встановлення факту перебування у власності позивача трансформаторної підстанції - 352 не є предметом розгляду даної справи, оскільки обставини, на які позивач посилається, як на підставу зміни умов договору існували і під час укладення договору, і в момент підписання додаткових угод до договору, а отже виключають можливість внести зміни до договору у судовому порядку.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Чернігівської області області від 24.01.2017 року у справі № 927/1046/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2017 року у справі № 927/1046/16 - без змін.

3. Матеріали справи № 927/1046/16 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко