РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017Справа №910/4159/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»
до 1) Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 100010,18 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаВолобоєва Т.В. - представник
від відповідача 1не з'явився
від відповідача 2не з'явився
від третьої особине з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» 100010,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на підставі договору страхування №250512332.15 від 29.05.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Skoda, державний номер НОМЕР_1, у розмірі 100010,18 грн, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Камаз, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2738876, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача в межах ліміту відповідальності за полісом (у розмірі 50000,00 грн), а решта суми (50010,18 грн) - на власника транспортного засобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4159/17, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, та призначено розгляд справи на 19.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 розгляд справи було відкладено на 11.05.2017.

В судове засідання, призначене на 11.05.2017, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідачі представників в судове засідання не направили, про причини неявки представників не повідомили, відзивів на позов не надали.

Як зазначено в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Місцезнаходження відповідача-1 за адресою: 02660, м.Київ, вулиця Марини Раскової, будинок 11; та відповідача-2 за адресою: 01032, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33, на які були направлені ухвали суду, підтверджується відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вказано у позові.

Таким чином, про час і місце розгляду справи відповідачів повідомлено належним чином.

При цьому, суд відзначає, що ухвалою суду від 11.05.2017 розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача-2.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідачі були належним чином повідомлені, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Третя особа представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалась.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2017 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія» (страхувальник) укладено договір страхування №250512332.15 (надалі - Договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Skoda, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

29.01.2016 о 14 год. 20 хв. на автодорозі м.Дніпропетровськ - Кривий Ріг 81+200 сталася ДТП, а саме: водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Камаз, державний номер НОМЕР_2, з причіпом Нефаз НОМЕР_3, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого відкрутилося колесо та продовжило хаотичний не керований рух на смузі зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем Skoda, державний номер НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобілю Skoda, державний номер НОМЕР_1, завдано механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 у справі №178/404/16-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №139743 від 28.04.2016, розрахунку страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 100010,18 грн на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №3312 від 04.05.2016.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 100010,18 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 у справі №178/404/16-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Камаз, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Камаз, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Камаз, державний номер НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/2738876.

Вказаним договором (поліс №АЕ/2738876) передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, за змістом наведеної норми закону, страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З наявного в матеріалах справи висновку експертного дослідження №16/16А, складеного 21.02.2016 судовим експертом ОСОБА_3, вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу при спірному ДТП складає 102478,96 грн, а до позивача перейшло право вимоги в межах суми 100010,18 грн.

При цьому, з вказаного висновку вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу становить 0, а тому в даному випадку суму коштів у розмірі 102478,96 грн є вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Отже, враховуючи визначені полісом №АЕ/2738876 розміри лімітів відповідальності та франшизи, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, відповідач-1 зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000,00 грн (ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, згідно полісом №АЕ/2738876).

Оскільки доказів сплати на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн відповідачем не надано, вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 50000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача-2 суми коштів у розмірі 50010,18 грн суд відзначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наявними в матеріалах справи документами, а саме: висновком експертного дослідження №16/16А від 21.02.2016 та рахунками, виставленими ремонтною організацією - ТОВ «Гранд Авто», підтверджується, що фактичний розмір шкоди, завданої в результаті пошкодження автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_1, право вимоги на відшкодування якої перейшло до позивача, складає 100010,18 грн.

Враховуючи, що на час ДТП ОСОБА_1 був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» та знаходився при виконанні своїх службових обов'язків (про що зазначено в постанові Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 у справі №178/404/16-п та відповідачем-2 належними і допустимими доказами не спростовано), то в силу ст.ст.1172, 1194 Цивільного кодексу України відповідач-2 зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, що фактичний розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_1, право вимоги на відшкодування якої перейшло до позивача, складає 100010,18 грн, обов'язок відшкодування витрат у розмірі 50000,00 грн покладається на відповідача-1 як страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2738876, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 50010,18 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (02660, м.Київ, вулиця Марини Раскової, будинок 11, ідентифікаційний код 31241449) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідентифікаційний код 16285602) суму страхового відшкодування у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» (01032, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33, ідентифікаційний код 39209821) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідентифікаційний код 16285602) суму збитків у розмірі 50010 (п'ятдесят тисяч десять) грн 18 коп. та судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.05.2017.

Суддя Ю.М. Смирнова