УХВАЛА

23.05.2017Справа № 910/15628/16

За скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління

юстиції у місті Києві

у справі № 910/15628/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" Волков О.Ю.

до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

про стягнення 62 998,34 дол. США

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від стягувача: не з'явився

від боржника (скаржника): Миколенко С.С. (довіреність № 109 від 31.03.2017)

від виконавчої служби: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" Волков О.Ю. (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (відповідач) про стягнення грошових коштів у сумі 62 998,34 дол. США.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2016 у справі № 910/15628/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017, позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" грошові кошти у сумі 62998,34 доларів США та судові витрати у розмірі 23484,61 грн.

27.01.2017 на виконання зазначеного рішення видано наказ № 910/15628/16.

15.02.2017 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" надійшла скарга на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Оскільки, матеріали справи №910/15628/16 були направлені до Київського апеляційного господарського суду у зв'язку з надходженням касаційної скарги, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2017 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві до повернення матеріалів справи № 910/15628/16 до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2016 у справі №910/15628/16 залишено без змін.

До Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи №910/15628/16 після розгляду скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2017 прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та призначено розгляд скарги на 23.05.2017.

Представники стягувача та органу державної виконавчої служби в судове засідання 23.05.2017 не з'явились.

Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України).

Представник боржника (скаржника) в судовому засіданні 23.05.2017 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні 23.05.2017 суд, розглянувши скаргу на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві встановив наступне.

У своїй скарзі скаржник просить суд визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2017 ВП №53384659, постанову про арешт майна боржника ВП №53384659 від 10.02.2017 та постанову про арешт коштів боржника ВП №53384659 від 10.02.2017 винесені старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Юрчик Інною Олександрівною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2017 ВП №53384659, постанову про арешт майна боржника ВП №53384659 від 10.02.2017 та постанову про арешт коштів боржника ВП №53384659 від 10.02.2017 винесені старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Юрчик Інною Олександрівною.

В обґрунтування скарги, скаржник посилається на невірне зазначення повного найменування боржника у постановах від 10.02.2017 про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для повернення виконавчого документа. Також скарга обґрунтована тим, що в оскаржуваних постановах не зазначено чіткого строку та порядку оскарження постанов, передчасністю постанови про арешт майна боржника та порушення прав АБ "Укргазбанк" 94,94% статутного капіталу якого належить державі.

Так, 27.01.2017 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/15628/16 від 17.11.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" грошових коштів у сумі 62998,34 доларів США та судових витрат у розмірі 23484,61 грн.

Відповідно до вимог ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із доданих до скарги документів, постановою від 10.02.2017 старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Юрчик І.О. відкрито виконавче провадження (ВП №53384659) з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.01.2017 по справі №910/15628/16.

Також, 10.02.2017 старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Юрчик І.О. винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності).

Як вбачається із наказу суду від 27.01.2017 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/15628/16, боржником зазначено Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк".

Як встановлено судом, найменування боржника - Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, найменування юридичної особи, написане великими буквами, є тотожним найменуванню юридичної особи, написаному великими та малими буквами, якщо кожна буква (символ, розділовий знак, тощо) найменування, написаного великими літерами, відповідає буквам (символам, розділовим знакам та ін.) найменування, написаного великими та малими буквами, тобто якщо ці букви повністю співпадають.

За таких обставин посилання скаржника на не вірне зазначення в оскаржуваних постановах від 10.02.2017 найменування боржника є безпідставним.

Пунктом 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) передбачено, що постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

У постановах про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2017 ВП №53384659, про арешт майна боржника від 10.02.2017 року та про арешт коштів боржника від 10.02.2017 зазначено, що вказані постанови можуть бути оскаржені у порядку та строки встановлені Законом України "Про виконавче провадження", а тому посилання скаржника на невідповідність вказаних постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів і майна боржника вимогам приписів пункту 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень не відповідає дійсним обставинам.

Стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно приписів ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частина 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 1, ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження").

З огляду на вищенаведені норми Закону України "Про виконавче провадження", з метою забезпечення реального виконання рішення, державному виконавцю надано право накладати арешт на кошти та майно боржника, а тому накладаючи постановою від 10.02.2017 арешт на майно боржника, державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" та здійснював передбачені цим Законом заходи спрямовані на своєчасне примусове виконання рішення у справі №910/15628/16.

Доводи скаржника про передчасність накладення арешту на майно боржника є помилковими, оскільки на час прийняття державним виконавцем постанов про накладення арешту на майно та кошти боржника не вирішується питання щодо звернення стягнення на кошти і майно боржника, а тому на даний час не вбачається за можливе порушення порядку звернення стягнення.

Жодних обмежень у відкритті виконавчого провадження, арешту коштів та майна боржника - Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", норми Закону України "Про виконавче провадження" не містять.

Обґрунтованих обставин, які б спростовували правомірність відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі №910/15628/16 та накладення арешту на кошти і майно боржника, скаржник не навів.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевстановлені судом обставини щодо правомірності винесення державним виконавцем постанов від 10.02.2017 про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2017 ВП №53384659, постанови про арешт майна боржника ВП №53384659 від 10.02.2017 та постанови про арешт коштів боржника ВП №53384659 від 10.02.2017, винесених старшим державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції місті Києві Юрчик Інною Олександрівною та скасування вказаних постанов.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на дії державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя С.О. Турчин