ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Справа № 915/238/17

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Бичковський О.Г., довіреність № 8963 від 24.11.2016 року,

від відповідача представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК",

79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78 (ідентифікаційний код 09807862),

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

54003, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

про стягнення грошових коштів у сумі 13 027,18 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" (ПАТ "КРЕДОБАНК") звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 13 027,18 грн., з яких:

- 11 532,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту відповідно до договору про надання овердрафту № 46-2016 від 29.04.2016 року,

- 1 034,74 грн. - прострочені відсотки,

- 337,65 грн. - нараховані відсотки,

- 122,00 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 27.03.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 11.04.2017 року

Ухвалою суду від 11.04.2017 року розгляд справи відкладений на 25.04.2017 року у зв'язку з неявкою у удове засідання представника відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 25.04.2017 року розгляд справи відкладений на 10.05.2017 року у зв'язку з неявкою у удове засідання представника відповідача та необхідністю витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 10.05.2017 року розгляд справи відкладений на 16.05.2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

16.05.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив по суті спору не подав. Ухвали суду від 27.03.2017 року, 11.04.2017 року та 25.04.2017 року, направлені на адресу відповідача, повернуті поштовою установою до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 40-42, 51-53, 60-62).

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований за адресою: 54003, АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про вчинення всіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

29.04.2016 року між ПАТ "КРЕДОБАНК" (Банк, Кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Позичальник, Боржник, відповідач) був укладений Договір № 46-2016 про надання овердрафту (Договір), відповідно до п. 1 якого Банк зобов'язується надати Позичальнику Овердрафт, тобто надати у власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути його та сплатити проценти та комісії за користування ним (а.с. 10-15).

Згідно з п. 2.1. Договору максимальний ліміт заборгованості по Овердрафту (максимальна сума, в межах якої Позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок на ньому) встановлюється в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч грн. 00 коп.) грн. на поточний рахунок № 844.

Датою остаточного повернення Овердрафту встановлено 28.04.2017 року.

Процентна ставка - 32 % річних (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.9. Договору датою надання Овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Правові основи овердрафту закладені в ст. 1069 ЦК України, відповідно до якої якщо згідно з договором банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому коштів (кредитування рахунка), вважається, що банк надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Виходячи з суті овердрафту, цільовим призначенням такого короткострокового кредиту, як правило, є поповнення оборотних коштів.

У договорі про надання овердрафту клієнту встановлюється ліміт овердрафту, тобто максимальна сума, в рамках якої він може проводити платежі зі свого розрахункового рахунку понад фактичний залишок на ньому. Зазвичай ліміт овердрафту складає певний відсоток від надходжень на рахунки клієнта за встановлений попередній період. При істотній зміні величини надходжень банк переглядає ліміт овердрафту.

Банк свої зобов'язання за Договором № 46-2016 про надання овердрафту від 29.04.2016 року виконав повністю, що підтверджується випискою по рахунку № 844 (а.с. 20-23).

Пунктом 2.5.1. Договору встановлено, що обов'язковий рівень щомісячних надходжень на поточний рахунок, на якому встановлено Овердрафт не менше 20 000,00 грн., при цьому, до складу таких надходжень включаються кошти, які зараховані на цей рахунок внаслідок проведення Позичальником оборотів за кредитом поточних рахунків, за виключенням оборотів транзитного характеру та за виключенням оборотів, пов'язаних із внутрішніми операціями клієнта та Банку, надходжень, пов'язаних з отриманням кредитних коштів, в т.ч. з інших банківських установ, а також за виключенням надходжень у вигляді повернення коштів за контрактом у зв'язку з його невиконанням або надлишково/помилково сплаченими та інше.

Договір був укладений на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового використання грошових коштів, відповідно до яких відповідач зобов'язався повернути позивачу Овердрафт в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором, сплачувати комісію та проценти за користування Овердрафтом.

Всупереч вимогам Договору відповідач своїх зобов'язань не виконує, внаслідок чого станом на 01.02.2017 року заборгованість Позичальника перед Банком становить 12 905,18 грн., з яких:

- 11 532,79 грн. - неповернута сума кредиту;

- 1 034,74 грн. - прострочені відсотки за період з 28.09.2016 року по 31.01.2017 року;

- 337,65 грн. - нараховані відсотки за період з 28.09.2016 року по 31.01.2017 року.

Детальний розрахунок заборгованості наявний у матеріалах справи (а.с. 24, 64)

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та відсотків підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 01.09.2016 року по 31.12.2016 року в сумі 122,00 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором Банк має право стягнути з Позичальника пеню в розмірі 0,03% за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем в межах шестимісячного строку. Період нарахування визначено позивачем правильно. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (а.с. 25). Отже, вимога про стягнення пені в сумі 122,00 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до п. 4.7 Договору Банк у випадках, передбачених п. 2.10 Договору, вправі вимагати дострокового повернення Овердрафту, процентів, комісій та інших платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника. В свою чергу Позичальник, відповідно до п. 4.8 Договору, зобов'язаний достроково повернути Овердрафт та інші нарахування протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Банку.

Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно статті 1048 цього Кодексу.

Позивач 03.02.2017 року звертався до відповідача з досудовою вимогою про виконання договірних зобов'язань (а.с. 16-17).

Доказів оплати відповідачем заборгованості суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 1 600,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (54003, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862):

- 11 532,79 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот тридцять дві грн. 79 коп.) - заборгованість за тілом кредиту відповідно до договору про надання овердрафту № 46-2016 від 29.04.2016 року,

- 1 034,74 грн. (одна тисяча тридцять чотири грн. 74 коп.) - прострочені відсотки,

- 337,65 грн. (триста тридцять сім грн. 65 коп.) - нараховані відсотки,

- 122,00 грн. (сто двадцять дві грн. 00 коп.) - пеня,

- 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) - судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення - з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складений 22.05.2017 року.

Суддя В.О. Корицька