ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" травня 2017 р.Справа № 922/4583/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши матеріали справи

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Ефрон", м. Харків,
про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Ефрон", м. Харків,

за участю :

представника ліквідатора - ОСОБА_1 (дов.),

представника ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_2 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з заявою з кредиторськими вимогами до ТОВ "Ефрон" на суму 1 838 913,71 грн. та просить суд окремо внести зазначені грошові кошти до реєстру вимог кредиторів як забезпечені заставою майна. Також ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд включити витрати ПАТ КБ "ПриватБанк" на оплату судового збору в розмірі 3 200,00 грн. до першої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ефрон".

Ухвалою суду від 20.04.2017р. розгляд заяви відкладено на 24.05.2017р.

У судовому засіданні 24.05.2017р. представник заявника підтримала заяву в повному обсязі, вказує на те, що на теперішній час вона не має витягу про реєстрацію обтяження майна боржника в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Представник заявника також пояснила, що в неї відсутні відомості про те чи проводились перевірки наявності майна, що знаходиться в заставі.

Представник ліквідатора у судовому засіданні проти заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" з кредиторськими вимогами не заперечує, надав суду повідомлення ліквідатора про визнання заявлених вимог, в якому ліквідатор вказує про відсутність майна, що передавалось в заставу.

Вислухавши представника заявника та представника ліквідатора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Постановою господарського суду Харківської області від 02.03.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ефрон" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3, встановлено строк для пред`явлення кредиторами своїх вимог до боржника - один місяць з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

На офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 03.03.2017 року було оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за № 40875. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника. Зазначено відомості про ліквідатора.

Заява ПАТ "КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами до боржника подана 31.03.2017р., тобто в установлений строк.

Згідно поданої заяви ПАТ КБ "Приватбанк" просить визнати вимоги до боржника на суму 1 838 913,71грн. пені, що нарахована в зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитного договору № 4Е15009И від 21.01.2015р.

Вказана сума заборгованості визнана ліквідатором.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та ТОВ "Ефрон" (позичальник) укладений кредитний договір № 4Е15009И від 21.01.2015р., за умовами якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит для фінансування поточної діяльності підприємства.

Відповідно до п.А.2 даного договору ліміт цього кредитного договору становить 195 000 000,00грн.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угоди до кредитного договору № 4Е15009И від 21.01.2015р.

Так, за умовами п.А.3 кредитного договору в редакції додаткової угоди до нього від 02.01.2016р. сторони погодили дату повернення кредиту: 11.02.2016р.

У п.А.6 договору боржник зобов'язався за користування кредитом сплачувати Банку проценти по фіксованій ставці в розмірі 11,9% річних, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - 47,6% річних (п.А.7 кредитного договору).

Пунктом 5.1 Кредитного договору № 4Е15009И від 21.01.2015р. передбачено сплату позичальником банку пені (за порушення виконання зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та винагороди) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, умовами пунктів 5.4. та 5.7. укладеного Договору передбачено нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань протягом 15 років від дня, коли відповідне зобов'язання повинне було виконане позичальником; термін позовної давності встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

На виконання вищезазначеного кредитного договору Банк надав позичальнику кредит, однак в порушення умов даного кредитного договору та додаткових угод до нього, боржник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим Банк нарахував ТОВ "Ефрон" пеню в сумі 1 838 913,71грн.

Розрахунок нарахування пені перевірений судом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до наданих заявником документів, судом встановлено, що сума боргу ТОВ "Ефрон" перед ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором № 4Е15009И від 21.01.2015р. з пені становить 1 838 913,71 грн.

ПАТ КБ "Приватбанк" у своїй заяві зазначив, що зобов'язання ТОВ "Ефрон" за вищезазначеним кредитним договором забезпечені договорами застави № Г.21.1.2.0/5-934 від 22.01.2015р., відповідно до умов якого заставодавець (ТОВ "Ефрон") передав в заставу банку майнові права на товар у вигляді нафтопродуктів (бензину А-95), № Г.21.1.2.0/5-1377 від 03.03.2015р., за умовами. якого ТОФ "Ефрон" передав в заставу банку товар в обороті у вигляді нафтопродуктів, а саме: бензин А-92, бензин А-95, дизпаливо та № Г.21.1.2.0/5-1361 від 27.03.2015р., відповідно до умов якого заставодавець (ТОВ "Ефрон") передав в заставу банку майнові права на товар у вигляді дизпалива Євро марки F виду І, натомість, заявником договорів застави та доказів наявності заставного майна надано не було.

Реєстрація обтяження підтверджується витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, запис № 46207777, копія витягу від 29.01.2015 р., запис № 46688389, копія витягу від 31.03.2015р. та запис № 46680391, копія витягу від 30.03.2015р., додані до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, про що зазначено і ліквідатором, останнім при інвентаризації не виявлено майна, яке було передано в заставу, тобто фактично на даний час предмет застави відсутній.

Згідно ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки на даний час підтверджено відсутність предмету застави, суд вважає, що вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 1 838 913,71 грн. повинні бути внесені до реєстру вимог кредиторів у загальному порядку до 6-ї черги погашення.

Враховуючи, що грошові вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" на суму 1 838 913,71грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та визнані ліквідатором, проте, заявником не надано договорів застави та доказів наявності заставного майна, суд вважає за необхідне визнати дані вимоги та включити грошові вимоги в розмірі 1 838 913,71 грн. до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

Одночасно суд зазначає, що витрати кредитора зі сплати судового збору в розмірі 3 200,00 грн. включаються до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст.37-41, 45, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 1 842 113,71 грн., з яких 3 200,00 грн. включити до першої черги реєстру вимог кредиторів, 1 838 913,71 грн. - до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

Суддя ОСОБА_4