УХВАЛА

23.05.2017Справа № 910/11287/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансзалізничсервіс»

До: 1. Державного підприємства «Молдавська залізниця» (Caleа Ferata din Moldova)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Іволга-2»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фірма «Nistas GmbH»

Про стягнення 70 080 000,00 Євро, що еквівалентно 2 116 416 000,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Луговець Л.А.

Від відповідача-1: Талипов В.В., Ион Бричак

Від відповідача-2: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансзалізничсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Молдавська залізниця» (Caleа Ferata din Moldova), Товариства з обмеженою відповідальністю "Іволга-2" про стягнення 70 080 000,00 Євро, що еквівалентно 2 116 416 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.16. порушено провадження у справі № 910/11287/16, встановлено, що місцезнаходженням Державного підприємства "Молдавська залізниця" (Caleа Ferata din Moldova) є: Республіка Молдова, МД-2012, м. Кишинів, вул. В.Пиркелаб, б. 48., а тому суд дійшов висновку, що відповідачеві-1 по справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на офіційну мову Республіки Молдова через компетентний суд Республіки Молдова.

Оскільки суд повинен належним чином повідомити відповідача-1 про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи положення Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.92. та приписи ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, внаслідок чого зазначеною ухвалою призначив розгляд справи на 29.09.16. та зупинив провадження у справі № 910/11287/16 до 29.09.16.

З огляду на вказане судом було зобов'язано позивача в строк до 13.07.16. надати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу ухвали про порушення провадження у справі № 910/11287/16 від 21.06.16. та позовної заяви № 197-07 від 18.03.16. на офіційну мову Республіки Молдова у двох примірниках.

Ухвалено надіслати вказані документи через відповідний суд Республіки Молдова.

14.07.16. через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально завірені копії перекладу на офіційну мову Республіки Молдова ухвали суду від 21.06.16. та позовної заяви для направлення відповідачу.

26.07.16. вказані документи разом з Проханням про вручення документів було направлено на адресу Суду сектора Центр муниципия Кишинев.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.16. поновлено провадження у справі № 910/11287/16.

26.09.16. позивач через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав заяву про уточнення позовної заяви.

Представники відповідача-1 в судовому засіданні 29.09.16. заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Суд розглянув заявлене клопотання відповідача-1 в судовому засіданні 29.09.16., та дійшов висновку про його задоволення.

Представник відповідача-2 в судове засідання 29.09.16. не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 21.06.16. про порушення провадження у справі № 910/11287/16 не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 29.09.16. розгляд справи було відкладено на 10.11.16.

Представником відповідача 1 в судовому засіданні 10.11.16. подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що фактично позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення збитків, які, на думку останнього, було завдано у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків за договором №02/12-97 від 31.12.1997. оренди з правом викупу 128 танко - контейнерів (в редакції змін від 05.01.1998.).

У судовому засіданні судом було роз'яснено сторонам, що з огляду на те, що фактично позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення збитків, які, на думку останнього, було завдано у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків за договором №02/12-97 від 31.12.1997. оренди з правом викупу 128 танко - контейнерів (в редакції змін від 05.01.1998.), доцільним є подання учасниками судового процесу пояснень по суті справи з урахуванням норм матеріального права Республіки Молдова.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог, з огляду на те, що позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №02/12-97 від 31.12.1997р. оренди з правом викупу 128 танко - контейнерів (в редакції змін від 05.01.1998р.), суд дійшов висновку, що рішення по справі може вплинути на права та обов'язки Фірми «Nistas GmbH» (60313, Germany, Frankfurt am Main, Elefantengasse 15, Frankfurter Sparkasse, 50050201), отже, керуючись приписами ст.27 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність з власної ініціативи залучити вказану особу до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документах, місцем знаходження Фірми «Nistas GmbH» є: 60313, Germany, Frankfurt am Main, Elefantengasse 15, Frankfurter Sparkasse, 50050201, а третій особі по справі для належного повідомлення про розгляд справи необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на німецьку мову.

За таких обставин, приймаючи до уваги місцезнаходження третьої особи, з метою належного повідомлення Фірми «Nistas GmbH» про час та місце судового розгляду справи відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», суд дійшов висновку про необхідність направлення до Центрального органу Великобританії, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, судового доручення про вручення Фірмі «Nistas GmbH» відповідного процесуального документу та позовної заяви по справі.

З огляду на вказане у сукупності, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.16. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фірму «Nistas GmbH», розгляд справи № 910/11287/16 відкладено на 16.05.17., зупинено провадження по справі №910/11287/16 до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.17. поновлено провадження у справі № 910/11287/16.

16.05.17. відповідачем-1 через відділ діловодства суду було подано заперечення на позовну заяву, в яких викладено клопотання про припинення провадження у справі № 910/11287/16 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідач-2 явку свого повноваженого представника в судове засідання 16.05.17. не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання 16.05.17. не з'явилась, проте, 16.05.17. через відділ діловодства суду подала клопотання про розгляд справи без участі її повноважного представника.

В судовому засіданні 16.05.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги, відповідач-1 проти позову заперечував та просив суд припинити провадження в даній справі.

Позивач в судовому засіданні 16.05.17. проти припинення провадження у справі заперечував.

Судом відкладено розгляд клопотання відповідача-1 від 16.05.17. про припинення провадження у справі.

В судовому засіданні 16.05.17. позивачем та відповідачем-1 заявлено усні клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам можливості підготувати клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України.

За результатами судового засідання 16.05.17. розгляд справи № 910/11287/16 відкладено на 23.05.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 23.05.17. позивачем підтримано подане ним 17.05.17. через відділ діловодства суду клопотання про витребування від відповідача-1 в порядку ст. 38 ГПК України доказів оплати «Nistas GmbH» залишкової вартості 128 танко-контейнерів з урахуванням зносу і амортизації у повному обсязі в розмірі 7 349 990,40 доларів США.

Відповідач-1 в судовому засіданні 23.05.17. проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Розглянувши в судовому засіданні 23.05.17. клопотання позивача про витребування доказів, суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на викладене далі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. Це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об'єктом судового пізнання.

Виходячи зі змісту ст. 32 ГПК України, належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

31 грудня 1997 року між TOB «Nistas GmbH» та Транспортно-експедиційни» підприємством «ЧФМ-Експедиція» було укладено договір оренди 128 танко - контейнера Договір був укладений строком на 5 років. За наказом Державного підприємства «Молдовська залізниця» Міністерства транспорту та зв'язку республіки Молдова від 29 серпня 2000 року № Н 404 ліквідовано з 01.10.2000 року структурний підрозділ Транспортно-експедиційного підприємства «ЧФМ- Експедиція» правонаступником якого є Державне підприємство «Молдовська залізниця» Відповідно до змін від 05 січня 1998 року до Договору оренди 128 танко-контейнерів № 02/12-97 від 31 грудня 1997 року ст. 2. майно вказане в п. 1.1. передається Лізингоотримувачу в лізинг на строк 5 років з дати отримання його Лізингоотримувачем. Строк амортизації майна складає 25 років. Відповідно до п. 4.4. Договору оренди з правом викупа 128 танк-контейнерів №02/122-97 від 31 грудня 1997 року Лізингодавець і лізингоотримувач погодились, що по закінченню угоди 128 танк-контейнерів передаються Лізингоотримувачу у власність після оплати Лізингоотримувачем залишкової вартості танко-контейнерів з урахуванням зносу і амортизації. Відповідно до відомості нарахування амортизації на основні засоби остаточна балансова вартість 128 танко-контейнерів станом на момент закінчення строку дії Договору оренди з правом купівлі 128 танко-контейнерів №02/122-97 від 31 грудня 1997 складає 7 349 990,40 доларів США.

Позивач стверджує, що ДП «Молдовська залізниця» у відповідності до умов договору було оплачено вартість танко-контейнерів лише в розмірі 2 571 008,00 Доларів США.

Представники ДП «Молдовська залізниця» стверджують, що ДП «Молдовська залізниця» на виконання умов п. 4.4. Договору оренди з правом викупа 128 танк-контейнерів №02/122-97 від 31 грудня 1997 року сплатило залишкову вартість танко-контейнерів з урахуванням зносу і амортизації у повному обсязі, а тому набуло право власності на вказані танко-контейнери.

Відповідності до п.4.4. Договору оренди з правом купівлі 128 танко-контейнерів №02/122-97 від 31 грудня 1997 року право власності на танк-контейнери переходить до відповідача-1 тільки після оплати залишкової вартості танко-контейнерів в розмірі 4 778 982,40 Доларів США.

У зв'язку із викладеним суд дійшов висновку про необхідність витребування у відповідача-1 доказів оплати залишкової вартості 128 танко-контейнерів з урахуванням зносу і амортизації у повному обсязі у розмірі 7 349 990,40 доларів США.

22.05.17. відповідачем-1 через відділ діловодства суду було подано письмові заперечення на позовну заяву.

23.05.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 23.05.17. відповідачем-1 підтримано подане ним 16.05.17. та викладене в письмових запереченнях від 22.05.17. клопотання про припинення провадження в даній справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні 16.05.17. проти припинення провадження у справі заперечував.

Розглянувши в судовому засіданні 23.05.17. означене клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідач-1 стверджує, що 20.05.13. Господарським судом міста Києва було прийнято рішення у справі № 910/5513/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансзалізничсервіс" до Державного підприємства "Молдавська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВОЛГА-2" про стягнення збитків у розмірі 70 080 000,00 Євро, яким в задоволенні позову було відмовлено. Отже, за твердженням відповідача-2, є рішення господарського суду, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі підлягає припиненню, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Суд відзначає, що в рішенні Господарським судом міста Києва від 20.05.13. у справі № 910/5513/13 суд встановив, що в обґрунтування факту понесення витрат у розмірі 70 080 000,00 Євро позивач вказує на виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Nistas GmbH" рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2010 р. у справі №6/487 в повному обсязі, що підтверджується мировою угодою від 18.06.2012 р. та актами приймання-передачі за період з 03.07.2012 р. по 31.08.2012 р. В той же час, із відомостей програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2012 р. у справі №6/487 судом відмовлено у заяві про затвердження мирової угоди від 18.06.2012 р. Вказана ухвала суду мотивована тим, що умовами мирової угоди від 18.06.2012 р. сторони погодили здійснення розрахунку за такою мировою угодою продукцією боржника, в той час як предметом позову у справі №6/487 є стягнення грошових коштів. З огляду на викладене, підстави вважати передання Товариством з обмеженою відповідальністю "Nistas GmbH" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра" продукції на загальну суму 70 080 000,00 Євро згідно актів приймання-передачі за період з 03.07.2012 р. по 31.08.2012 р. таким, що здійснене на виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2010 р. у справі №6/487, у суду відсутні.

Разом з тим, в обґрунтування факту понесення витрат у розмірі 70 080 000,00 Євро в даній справі позивач вказує на виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Nistas GmbH" рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2010 р. у справі №6/487 в повному обсязі, на підставі мирової угоди від 28.05.15., яка була затверджена ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.15. у справі № 6/487, тобто після набрання рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.13. у справі № 910/5513/13 законної сили.

В судовому засіданні 23.05.17. відповідачем-1 підтримано викладене ним в письмових запереченнях від 22.05.17. клопотання про «долучення до розгляду справи в якості третьої особи Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України в м. Києві» та поставлення перед нею питань, запропонованих відповідачем-1, а саме: чи відповідала вимогам Податкового кодексу України, ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» та Постанові Правління НБУ № 515 від 20.08.14. операція з виконання позивачем умов мирової угоди № 6/487, а саме, проведення заліку зустрічних однорідних вимог 11.06.15.; чи відсутній склад злочину відповідно до ст. 212 КК України в операції з виконання мирової угоди № 6/487 від 11.06.15.

Позивач в судовому засіданні 16.05.17. проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Крім того, судовому засіданні 23.05.17. відповідачем-1 підтримано викладене ним в письмових запереченнях від 22.05.17. клопотання про витребування від позивача в порядку ст. 65 ГПК України доказів оподаткування виконання мирової угоди № 6/487 від 11.06.15. відповідно до вимог Податкового кодексу України та ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств».

Позивач в судовому засіданні 16.05.17. проти задоволення вказаних клопотань заперечував.

Розглянувши в судовому засіданні 23.05.17. клопотання про «долучення до розгляду справи в якості третьої особи Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України в м. Києві» та поставлення перед нею питань, запропонованих відповідачем-1, про витребування від позивача доказів, суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на викладене далі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Предметом спору в даній справі є стягнення з відповідачів збитків в сумі 70 080 000,00 Євро, а тому рішення чи ухвала в даній справі ніяким чином не може впливати на права і законні інтереси Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС України в м. Києві», як і не буде вказану юридичну особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, не буде змінено її наявні права та/або обов'язки, як і не буде позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Питання витребування доказів в господарському процесі регулюється приписами ст. 38 ГПК України, за приписами якої сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

В свою чергу приписи ст. 65 ГПК України визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. Це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об'єктом судового пізнання.

Виходячи зі змісту ст. 32 ГПК України, належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідною умовою для висновку про протиправну діяльність суб'єкта господарювання, є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення протиправних дій, в тому числі шляхом укладення фіктивних правочинів.

В Методичних рекомендаціях (орієнтовного алгоритму дій) органів державної податкової служби по руйнуванню схем ухилення від оподаткування та формуванню доказової бази у справах про стягнення коштів, отриманих за нікчемними угодами, також зазначено, що не може бути доказом посилання в акті перевірки на відсутність інформації щодо підтвердження чи спростування будь-яких фактів: переміщення товарів, наявності транспортних засобів тощо.

Отже, вчинення чи не вчинення позивачем оподаткування виконання мирової угоди № 6/487 від 11.06.15. відповідно до вимог Податкового кодексу України та ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», відповідність проведення заліку зустрічних однорідних вимог вимогам Податкового кодексу України, ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств» та Постанові Правління НБУ № 515 від 20.08.14., може мати наслідком перевірку дотримання, зокрема, позивачем, податкового законодавства, та може мати відповідні правові наслідки для позивача, проте, не стосується та не впливає на предмет спору в даній справі. В свою чергу, встановлення наявності чи відсутності складу злочину в діях особи покладається на відповідні правоохоронні органи.

На підставі викладеного суд відхиляє подані відповідачем-2 клопотання.

Стосовно клопотання відповідача-1 про витребування від позивача довідки з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про зарахування судового збору на рахунок казначейства, суд відзначає, що матеріали справи містять оригінал платіжного доручення № 1 від 18.05.16., а за даними комп'ютерної програми «діловодство спеціалізованого суду», грошові кошти за вказаним платіжним дорученням зараховано в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

Стосовно клопотання відповідача-1 про зобов'язання позивача надати оригінали всіх документів, які ним долучені до матеріалів справи, суд відзначає, що ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.06.16., 29.09.16. у справі № 910/11287/16, вже було зобов'язано позивача надати оригінали документів для огляду в судовому засіданні.

Відповідач-2 явку свого повноваженого представника в судове засідання 23.05.17. не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання 23.05.17. не з'явилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

З огляду на викладене вище в сукупності, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 38, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В порядку ст. 38 ГПК України витребувати від Державного підприємства «Молдавська залізниця» (Caleа Ferata din Moldova) докази оплати «Nistas GmbH» залишкової вартості 128 танко-контейнерів з урахуванням зносу і амортизації у повному обсязі в розмірі 7 349 990,40 доларів США.

2. Розгляд справи № 910/11287/16 відкласти на 04.07.17. о 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького 44-Б, зал судових засідань № 22.

3. Явку повноважних представників учасників судового процесу для дачі пояснень визнати обов'язковою.

4. Зобов'язати учасників судового процесу направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

Суддя Т.М. Ващенко

04.07.17 о 12:00