КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа№ 910/6546/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Баранця О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Кубік Я.С. ( довір. №45 від 19.12.16);

від відповідача: Терьошин М.О. ( довір. №01/12 від 23.12.16);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРІТЕТ ІКО"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2016

у справі № 910/6546/16 (суддя Привалова А.І.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРІТЕТ І КО"

про примусове виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016р. у справі №910/6546/16 позовні вимоги задоволено повністю. Виселено товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРІТЕТ ІКО" з державного нерухомого майна за договором оренди від 12.08.2013р. № 6544 загальною площею 46,00 кв. м. - частини нежитлового приміщення Західного тунелю з боку Центрального вокзалу, розміщене за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО "Південно-Західна залізниця". Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРІТЕТ ІКО" в доход Державного бюджету України 1378 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що нового договору оренди на спірні приміщення між сторонами укладено не було, тому відповідач безпідставно займає спірне майно.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2016р. та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що після закінчення терміну дії договору оренди, який був укладений між ТОВ «Парітет ІКО» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву 31.12.2015р. у зв'язку з переходом прав та обов'язків по майну до ПАТ «Українська залізниця», Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву не могло вимагати повернення майна, яке не перебуває у їх віданні, а отже, ТОВ «Парітет ІКО» не порушувало права та законні інтереси Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

12.08.2013р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРІТЕТ ІКО", як орендарем, укладено договір оренди № 6544 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частини нежитлового приміщення західного тунелю з боку Центрального вокзалу, (реєстровий номер майна 04713033.55.АААЖДВ842), площею 46,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1 , що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО "Південно-Західна залізниця", , вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.05.2013р. і становить 700 000,00 грн.

30.10.2015р. сторонами внесено зміни до п.1.1 договору, зокрема щодо площі орендованого майна, яка загалом становить 51,00 кв.м., про що укладено договір про внесення змін.

Відповідно до пункту 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно акту приймання-передавання від 12.08.2013р. орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування вищезазначене майно.

У відповідності до приписів ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди. є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 10.1. договору сторонами встановлено, що договір укладено строком до 31.12.2013р., що діє з 12.08.2013р. до 31.12.2013р. включно.

Згідно з п.10.4. договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Договором про внесення змін № 6544/01 від 04.03.2014р. строк дії договору оренди продовжений до 31.12.2015р.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтями 764, 785 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У пункті 10.6.1. договору визначено, що чинність договору припиняється внаслідок, зокрема закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Отже, після закінчення строку дії договору, в разі заперечень орендодавця щодо подальшого користування орендарем орендованих приміщень протягом місяця після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендодавцю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідача заяву про припинення чинності договору оренди № 6544 від 12.08.2013р., у зв'язку з закінченням строку його дії та про відсутність наміру продовжити договір на новий строк, у зв'язку з чим вимагав передати майно з орендного користування, оформивши належним чином та направивши на адресу позивача підписані акти приймання-передачі.

Проте, конверт був повернутий орендодавцю відділенням поштового зв'язку з довідкою форми-20 без вручення адресату з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання ".

Згідно з ч.3 ст.212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Отже, виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що строк дії договору оренди № 6544 від 12.08.2013р. припинив свою дію 31.12.2015р.

Відповідно до п.10.9. договору, у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю та балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі. Обов'язок щодо складання акта прийому-передачі про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10. договору).

Отже, умовами договору передбачено обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди орендодавцю та балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

В матеріалах справи відповідний акт відсутній та не поданий сторонами.

Згідно із ч.1 ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно з положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Господарським судом міста Києва при розгляді спору було встановлено, що нового договору оренди на спірні приміщення укладено не було, тому відповідач безпідставно займає спірне майно.

Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Перевіривши доводи відповідача про те, що після закінчення терміну дії договору оренди, який був укладений між ТОВ «Парітет ІКО» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву 31.12.2015р., у зв'язку з переходом прав та обов'язків по майну до ПАТ «Українська залізниця», Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву не могло вимагати повернення майна, яке не перебуває у їх віданні, а отже, ТОВ «Парітет ІКО» не порушувало права та законні інтереси Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, судова колегія їх відхиляє з огляду на те, що такі доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та матеріалах справи.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеспассервіс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського міста Києва від 02.06.2016 у справі №910/6546/16 залишити без змін.

3. Справу №910/6546/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

О.М. Баранець