ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017р. Справа № 914/440/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Жовківської районної ради Львівської області (м. Жовква, Львівська обл.)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Сальве-Львів (м. Львів)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська центральна районна лікарня Львівської області (м. Жовква, Львівська обл.)

про: витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Дубенюк Н.А.

Представники:

від позивача : ОСОБА_1 довіреність № 01-24/124 від 22.02.2017 року.

від відповідача: Не зявився.

від третьої особи: Не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Жовківської районної ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сальве-Львів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Жовківська центральна районна лікарня Львівської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2017 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 09.03.2017 року. Ухвалою суду від 09.03.2017 року розгляд справи відкладено до 16.03.2017 року, в звязку з відсутністю представників позивача, відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 16.03.2017 року розгляд справи відкладено до 29.03.2017 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 29.03.2017 року розгляд справи відкладено до 05.04.2017 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 05.04.2017 року розгляд справи відкладено до 24.04.2017 року, згідно клопотання позивача та в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 24.04.2017 року розгляд справи відкладено до 04.05.2017 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 04.05.2017 року розгляд справи відкладено до 16.05.2017 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.03.2017 року, про відкладення від 09.03.2017 року, від 16.03.2017 року, від 29.03.2017 року, від 05.04.2017 року, від 24.04.2017 року, від 04.05.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

05.04.2017 року за вх. № 1585/17 позивач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

Клопотання позивача судом задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

16.05.2017 року за вх. № 17426/17 позивач подав клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.03.2017 року, про відкладення від 09.03.2017 року, від 16.03.2017 року, від 29.03.2017 року, від 05.04.2017 року, від 24.04.2017 року, від 04.05.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Доказом надсилання відповідачу ухвали суду від 04.05.2017 р. про відкладення розгляду справи на 16.05.2017 р. є повідомлення про вручення за вх. № 17390/17 від 16.05.2017 року.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1 від 16.05.2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю „Сальве-Львів знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Федьковича, 10. Крім того, ухвали відправлялися відповідачу на адресу для листування, вказану позивачем у позовній заяві, а саме: 79037, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 212, корп. 6, поверх 6.

Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомо.

Третя особа вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.03.2017 року, про відкладення від 09.03.2017 року, від 16.03.2017 року, від 29.03.2017 року, від 05.04.2017 року, від 24.04.2017 року, від 04.05.2017 року виконала частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила.

13.03.2017 року за вх. № 9729/17 третя особа подала пояснення по справі.

17.03.2017 року за вх. № 10557/17 третя особа подала клопотання по справі.

24.03.2017 року за вх. № 11365/17 третя особа подала пояснення по справі.

20.04.2017 року за вх. № 14605/17 третя особа подала відзив на позовну заяву.

03.05.2017 року за вх. № 15866/17 третя особа подала доповнення до відзиву.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 16.05.2017 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, територіальна громада Жовківського району в особі Жовківської районної ради є власником нежитлової будівлі (приймального покою) у м. Жовква, вул. Львівська, 76а Зазначена будівля перебуває на балансі Жовківської центральної районної лікарні Львівської області.

Позивач зазначає, що 26 листопада 2010 року між Жовківською районною радою (надалі позивач) та ТзОВ «Сальве-Львів» (надалі відповідач) був укладений Договір оренди нерухомого майна, віднесеного до спільної власності територіальних громад Жовківського району № 49 (надалі Договір). Відповідно до зазначеного Договору, в користування відповідача було передано частину нежитлової будівлі (приймального покою) площею 20.0 м.кв. терміном на 2 роки 11 місяців, а саме з 26.11.2010 року до 25.10.2013 року.

Позивач звертає увагу на те, що 06.11.2012 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 49/1 до Договору оренди від 26.11.2010 року, відповідно до якої площа орендованого приміщення була збільшена до 28,6 м.кв.

25 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 49/2 до Договору оренди від 26.11.2010 року, відповідно до п. 1 якої, дія Договору оренди продовжена до 25 вересня 2016 року.

31.03.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 49/3 до Договору оренди від 26.11.2010 року, відповідно до п. 1 змінився розмір орендної плати і становить на день підписання додаткової угоди 524,76 грн. за один місяць оренди.

23.09.2016 року до Жовківської районної ради надійшов лист від ТзОВ «Сальве-Львів» № 198 із клопотанням продовжити Договір оренди приміщення терміном на 2 роки 11 місяців.

23 вересня 2016 року до Жовківської районної ради надійшов лист Жовківської Центральної районної лікарні № 1096/01-09 про продовження зазначеного Договору оренди приміщення терміном на 1 місяць, а 26.09.2016 року надійшов лист № 1100/01-09 із клопотанням не продовжувати Договір оренди приміщення з 26.10.2016 року.

Позивач звертає увагу на те, що, враховуючи, що Жовківська центральна лікарня є балансоутримувачем орендованого приміщення і воно необхідне лікарні для здійснення її діяльності, 26.09.2016 року Жовківська районна рада скерувала лист ТзОВ «Сальве-Львів» (вих. № 02-03/527) про те, що Договір оренди нерухомого майна віднесеного до спільної власності територіальних громад Жовківського району № 49 від 26.11.2010 року буде розірвано, у зв'язку із закінченням терміну дії, а саме з 26.10.2016 року. Одночасно ТзОВ «Сальве-Львів» було надіслано три примірники Додаткової угоди № 49/4 від 23.09.2016 року для підписання та повернення двох примірників до Жовківської районої ради, відповідно до угоди термін дії Договору було продовжено до 25 жовтня 2016 року. Відповідач підписаних Додаткових угод №49/4 від 23.09.2016 року до Жовківської районної ради не повернув.

21 жовтня 2016 року ТзОВ «Сальве-Львів» було надіслано лист № 02-03/577 про надіслання Додаткової угоди № 49/5 від 21.10.2016 року у трьох оригінальних примірниках для підписання та рахунку № 261 від 19.10.2016 року для оплати.

Позивач зазначає, що Додаткових угод № 49/4 від 23.09.2016 року та № 49/5 від 21.10.2016 року відповідач не підписав та до Жовківської районної ради не повернув. 26 жовтня 2016 року відповідачу було надіслано претензію № 02-03/584 про погашення суми заборгованості в розмірі 711,66 грн. та повернення орендованого майна в належному стані. Відповідач вимоги Претензії виконав частково, оплативши суму заборгованої орендної плати.

10 листопада 2016 р. відповідачеві було надіслано лист про необхідність повернення двох примірників підписаних Додаткових угод № 49/4 від 23.09.2016 року та № 49/5 від 21.10.2016 року, Акту приймання-передачі (повернення) та звільнення приміщення. 21 листопада 2016 року відповідачеві було надіслано Претензію № 02-03/631 про вивільнення орендованого приміщення та повернення належно оформлених додаткових угод. Вимоги Претензії на день подання позову не виконані, відповідач продовжує користуватись орендованим приміщенням без належних правових підстав.

Разом з тим, зазначене приміщення необхідне балансоутримувачу - Жовківській ЦРЛ для здійснення статутної діяльності, однак відповідач незаконно ним користується і у розпорядження власника не повертає.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічні положення викладені в п.п. 1, 7 ст. 193 Господарському кодексі України, якими встановлено, що суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, окрім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 782 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови наймодавця від договору найму, договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. З розірванням договору оренди Відповідач втратив статус орендаря і зобов'язаний повернути наймодавцеві предмет оренди в строки, передбачені договором найму(оренди), а якщо такі строки не визначені - в розумний строк(тобто строк, необхідний для підготовки предмету оренди для передачі наймачеві).

Майно, що є предметом позову та знаходиться за адресою: вул. Львівська, 76а, м. Жовква, належить Жовківській райраді Львівської області, а перебуває на балансі Жовківської центральної районної лікарні.

Майно, що є предметом спору, передане ТзОВ «Сальве-Львів» у строкове платне користування, відповідно до рішення конкурсної комісії з питань передачі в оренду нежитлових приміщень спільної власності територіальних громад Жовківського району від 18.11.2010 року, з подальшим продовженням терміном дії Договору оренди.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно. Отже, майно, що є предметом спору, належить Жовківській районній раді.

На час розгляду справи відповідач не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», цей Закон регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна, що перебуває в комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 вищезазначеного Закону, орендодавцями є органи місцевого самоврядування, уповноваженні на управління майном (Жовківська районна рада).

Згідно ст. 6 вищевказаного Закону, орендарями можуть бути господарські товариства, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства. Ініціатива щодо оренди може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями, відповідно до ст. 6 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Крім того, право наймодавця вимагати повернення речі, у разі припинення договору найму, передбачено статтею 785 ЦК України.

Згідно із ст. 287 ГК України, орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, територіальна громада Жовківського району, в особі Жовківської районної ради, є власником нежитлової будівлі (приймального покою) у м. Жовква, вул. Львівська, 76а. Зазначена будівля перебуває на балансі Жовківської центральної районної лікарні Львівської області.

26 листопада 2010 року між Жовківською районною радою (надалі позивач) та ТзОВ «Сальве-Львів» (надалі відповідач) був укладений Договір оренди нерухомого майна, віднесеного до спільної власності територіальних громад Жовківського району № 49 (надалі Договір). Відповідно до зазначеного Договору, в користування відповідача було передано частину нежитлової будівлі (приймального покою) площею 20,0 м.кв. терміном на 2 роки 11 місяців, а саме з 26.11.2010 року до 25.10.2013 року.

Відповідно до п. 2.4 Договору оренди нерухомого майна, віднесеного до спільної власності територіальних громад Жовківського району №49 від 26.11.2010 року, у випадку розірвання договору оренди, закінчення терміну його дії та відмови від його продовження, Орендар зобов'язаний у 15-ти денний термін повернути Орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його з оренду. Майно вважається повернутим Орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

У своїх поясненнях третя особа зазначає, що Жовківська центральна районна лікарня підтримує позов в повному обсязі.

06.11.2012 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 49/1 до Договору оренди від 26.11.2010 року, відповідно до якої площа орендованого приміщення була збільшена до 28,6 м.кв.

25 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 49/2 до Договору оренди від 26.11.2010 року, відповідно до п. 1 якої, дія Договору оренди продовжена до 25 вересня 2016 року.

31.03.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 49/3 до Договору оренди від 26.11.2010 року, відповідно до п. 1 змінився розмір орендної плати і становить на день підписання Додаткової угоди 524,76 грн. за один місяць оренди.

23.09.2016 року до Жовківської районної ради надійшов лист від ТзОВ «Сальве-Львів» № 198 із клопотанням продовжити Договір оренди приміщення терміном на 2 роки 11 місяців.

23.09.2016 року до Жовківської районної ради надійшов лист Жовківської Центральної районної лікарні № 1096/01-09 про продовження зазначеного Договору оренди приміщення терміном на 1 місяць, а 26.09.2016 року надійшов лист № 1100/01-09 із клопотанням не продовжувати Договір оренди приміщення з 26.10.2016 року.

Враховуючи, що Жовківська центральна лікарня є балансоутримувачем орендованого приміщення і воно необхідне лікарні для здійснення її діяльності, 26.09.2016 року Жовківська районна рада скерувала лист ТзОВ «Сальве-Львів» (вих. № 02-03/527) про те, що Договір оренди нерухомого майна, віднесеного до спільної власності територіальних громад Жовківського району № 49 від 26.11.2010 року буде розірвано, у зв'язку із закінченням терміну дії, а саме з 26.10.2016 року. Одночасно ТзОВ «Сальве-Львів» було надіслано три примірники Додаткової угоди № 49/4 від 23.09.2016 року для підписання та повернення двох примірників до Жовківської районої ради. Відповідно до цієї угоди, термін дії Договору було продовжено до 25 жовтня 2016 року. Відповідач підписаних примірників Додаткової угоди №49/4 від 23.09.2016 року до Жовківської районної ради не повернув.

21 жовтня 2016 року ТзОВ «Сальве-Львів» було надіслано лист № 02-03/577 про надіслання Додаткової угоди № 49/5 від 21.10.2016 року у трьох оригінальних примірниках для підписання, та рахунку № 261 від 19.10.2016 року для оплати.

Додаткових угод № 49/4 від 23.09.2016 року та № 49/5 від 21.10.2016 року відповідач не підписав та до Жовківської районної ради не повернув. 26 жовтня 2016 року відповідачу було надіслано Претензію № 02-03/584 про погашення суми заборгованості в розмірі 711,66 грн та повернення орендованого майна в належному стані. Відповідач вимоги Претензії виконав частково, оплативши суму заборгованої орендної плати.

10 листопада відповідачеві було надіслано лист про необхідність повернення двох примірників підписаних Додаткових угод № 49/4 від 23.09.2016 року та № 49/5 від 21.10.2016 року, Акту приймання-передачі (повернення) та звільнення приміщення.

21 листопада 2016 року відповідачеві було надіслано Претензію № 02-03/631 про вивільнення орендованого приміщення та повернення належно оформлених примірників Додаткових угод. Вимоги Претензії на день подання позову не виконані, а відповідач продовжує користуватись орендованим приміщенням без належних правових підстав.

Зазначене приміщення є необхідним балансоутримувачу - Жовківській ЦРЛ для здійснення статутної діяльності, однак відповідач незаконно ним користується і у розпорядження власника не повертає.

Відповідно до п.п. 1.2; 1.3; 1.4; 1.6; 1.7 Статуту Жовківської центральної районної лікарні, Лікарня є комунальним закладом, утвореним Засновником - Жовківською райрадою Львівської області та є юридичною особою, що підпорядковується Жовківській районній раді Львівської області та має відокремлене майно на правах оперативного управління (до відзиву на позовну заяву Статут додається).

Згідно п.п. 4.3-4.4 Статуту Жовківської центральної районної лікарні, майно лікарні, надане їй Засновником, закріплюється за нею на праві оперативного управління. Лікарня володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи до нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству, Статуту та рішенням Засновника. При цьому, відчуження, списання, застава та передача в користування (оренду) майна, що є спільною власністю територіальних громад Жовківського району Львівської області, яке закріплене за Лікарнею на праві оперативного управління, здійснюється виключно за рішенням Засновника. Рішення з цих питань вважаються прийнятими в разі їх позитивного вирішення сесією Жовківської райради Львівської області.

Майно, що є предметом позову та знаходиться за адресою: вул. Львівська, 76а, м. Жовква, належить Жовківській райраді Львівської області та перебуває на балансі Жовківської центральної районної лікарні.

З огляду на вищевикладене, існують підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання ТзОВ «Сальве-Львів» повернути Жовківській районній раді Львівської області частину нежитлової будівлі (приймального покою) площею 28.6 м.кв. у нежитловій будівлі в м.Жовква, вул. Львівська,76а, в звязку з чим скласти підписаний сторонами акт приймання-передачі майна.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не заперечив та не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Жовківської районної ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сальве-Львів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Жовківська центральна районна лікарня Львівської області про витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1378,00 грн., та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 3 від 02.02.2017 року на суму 1600,00 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов - задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сальве-Львів» (79018, м. Львів, вул. Федьковича, 10, ) на користь Жовківської районної ради Львівської області (80300, Львівська обл., м. Жовква, вул. Львівська, 40, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Сальве-Львів» (79018, м. Львів, вул. Федьковича, 10, ) повернути Жовківській районній раді Львівської області (80300, Львівська обл., м. Жовква, вул. Львівська, 40, ) частину нежитлової будівлі (приймального покою) площею 28.6 м.кв. у нежитловій будівлі, що розташована за адресою: в м. Жовква, вул. Львівська,76а, про що скласти підписаний сторонами акт приймання-передачі (повернення) майна.

4. Накази видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.05.2017 року.