Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" травня 2017 р. Справа № 906/240/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- дов. б/н від 17.01.2017

від відповідача: ОСОБА_2- дов. № zh007-сл-7868-0916 від 02.09.16

ОСОБА_3- дов. № zh007-сл-7867-0916 від 02.09.16

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

про стягнення 1423473,06 грн.

Позивач подав позов про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 1423473,06 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.03.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 04.04.2017.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2017 відкладено розгляд справи на 21.04.2017.

Ухвалою від 21.04.2017 суд відклав розгляд справи на 12.05.2017.

В порядку ст. 77 ГПК України, оголошувались перерви: в судовому засіданні від 12.05.2017 до 17.05.2017, в судовому засіданні від 17.05.2017 - до 19.05.2017.

12.05.2017 представником позивача подано клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої просить поставити наступні питання:

- який розмір різниці між кількістю природного газу, вказаного в актах приймання-передачі природного газу від ТОВ" Газенерджи" ТОВ "Газова Компанія "Альянс" та кількістю природного газу, який реалізовано ТОВ " Газова компанія "Альянс" кінцевим споживачем за період з 01.10.2016 по 19.12.2016 (розрахунковий час 07:00)? Яка вартість такої різниці в цінах, за якими ТОВ "Газенерджи" постачав природний газ ТОВ "Газова компанія "Альянс"?;

- який розмір різниці між кількістю природного газу, вказаного в актах приймання - передачі розподіленого природного газу від ПАТ «Житомиргаз» ТОВ «Газова Компанія «Альянс» та кількістю природного газу, який реалізовано ТОВ «Газова Компанія «Альянс» кінцевим споживачам за період з 01.10.2016 по 19.12.2016 (розрахунковий час 07:00)? Яка вартість послуг з розподілу природного газу в кількості, яка дорівнює такій різниці за цінами ПАТ «Житомиргаз»?;

- чи підтверджується розрахунок різниці між: кількістю поставленого та фактично реалізованого природного газу та його вартості, кількістю розподіленого природного газу та фактично реалізованого кінцевим споживачам та його вартості, що наведений в аудиторському висновку №001/17 від 06.02.2017?

Обґрунтовуючи вказане клопотання, представник позивач вказує, оскільки відповідач заперечує проти висновків, здійснених в аудиторському висновку № 001/17 про результати тематичної перевірки ТОВ "Газова компанія "Альянс", наданому позивачем, тому є необхідність призначити з вищевказаних питань судову експертизу.

Суд, дослідивши клопотання та заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (п.2 постанови пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012).

Відповідно до ст.ст. 41, 42 ГПК України призначення експертизи на вимогу учасників процесу не є обов'язком суду, а є його правом; висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за загальними правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

Суд вважає, що докази у справі не є взаємно суперечливими і для надання їх оцінки не потрібні спеціальні знання, тому підстав для призначення експертизи не вбачає.

17.05.2016 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 1411108,70 грн. спричинених матеріальних збитків (а.с. 64-67 т.3).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

ОСОБА_4 з п.3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

ОСОБА_4 з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

За абз. 4 п. 4.6 цієї ж постанови, зменшення позивачем суми позову не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору стає вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Таким чином, оскільки подана позивачем заява не суперечить приписам ч.4 ст. 22 ГПК України, а також правам та інтересам відповідача, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду та вирішує спір в межах зменшених позовних вимог.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 64-67 т.3)

Представники відповідача заперечили проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях (а.с. 60-62 т.1, 45-48 т. 3,68-70 т.3).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Житомиргаз" згідно ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг серії АЕ № 295539, являється оператором газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою.

Відповідно до п. 2 гл. 2 розділу 1 Кодексу газорозподильних систем (далі Кодекс) оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

ОСОБА_4 п. 5 гл. 3 розділу 1 Кодексу, взаємовідносини, пов'язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу.

01.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" (споживач) згідно заяви-приєднання № 09420Y19ERAP016 приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с. 138 т.2).

Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу 1 Кодексу, однією з основних функцій Оператора ГРМ є виконання договірних зобов'язань при розподілі (споживанні, передачі) природного газу ГРМ та забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

03.10.2016 ТОВ «ГК «Альянс» звернулось до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до ПАТ «Житомиргаз» про:

- зобов'язання ПАТ «Житомиргаз» здійснити пломбування лічильника ГУВР - 011А2.2 заводський №2779, приладу вимірювання температури №143, приладу вимірювання тиску №8113126 та обчислювача №0639 на комерційному вузлі обліку газу АГНКС ТОВ «ГК «Альянс» за адресою: м. Житомир, вул. Малинська, 10 А;

- зобов'язання ПАТ «Житомиргаз» здійснювати облік спожитого природного газу ТОВ «ГК «Альянс» на підставі даних комерційного вузла обліку газу.

Ухвалою господарського суду від 03.10.2016 р. суд прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі № 906/986/16.

В процесі розгляду справи № 906/986/16 судом встановлено, що 01.08.2016 на АГНКС ТОВ "Газова компанія "Альянс", що розташована за адресою м. Житомир, вул. Малинська, 10А було демонтовано лічильник газу ГУВР-011А2.2 № 090 для проведення періодичної державної повірки.

Після демонтажу лічильника ТОВ "ГК "Альянс" неодноразово, зокрема 03.10.2016 р., направлялись на адресу відповідача листи з вимогою про встановлення та пломбування на АГНКС ТОВ "ГК "Альянс" нового лічильника ГУВР-011.

Однак, ПАТ "Житомиргаз" відмовив в пломбуванні лічильник газу ГУВР-011 № 2779 та прийнятті в комерційну експлуатацію.

Вважаючи, що ПАТ "Житомиргаз" безпідставно відмовляє в пломбуванні засобів вимірювальної техніки, ТОВ "ГК "Альянс" звернулось до суду для захисту свого порушеного права.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.11.2016 у справі № 906/986/16 позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Житомиргаз» здійснити пломбування лічильника ГУВР - 011А2.2 заводський № 2779, приладу вимірювання температури ТСП-1187/100П №143, приладу вимірювання тиску «Aplisens» тип РС-28 №8113126 та обчислювача 0Е-22JlAiz №0639 на комерційному вузлі обліку газу АГНКС Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Альянс» .

За поясненнями представників сторін, рішення господарського суду Житомирської області від 30.11.2016 у справі № 906/986/16 ПАТ "Житомиргаз" було виконано у повному обсязі 28.12.2016.

При цьому, у період з 01.08.2016 по 19.12.2016 включно у зв'язку з відсутністю вузла обліку природного газу, облік споживання природного газу на АГНКС ТОВ «ГК «Альянс» здійснювався відповідно до розділу 7 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об'єктах споживачів, що не є побутовим" Кодексу газорозподільних систем, а саме за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічні періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

ОСОБА_4 актів приймання - передачі розподіленого газу № 227 від 02.11.2016, 05.12.2016 р. та від 04.01.2017 р (а.с. 46-48 т.1), які підписані між ПАТ "Житомиргаз" та ТОВ "ГК "Альянс", позивачу в жовтні 2016 р. розподілено природного газу в кількості 279799 куб.м, в листопаді 2016 року - 315485 куб. м., в грудні 2016 - 287168 куб. м.

ОСОБА_4 матеріалів справи, постачальником природного газу для ТОВ "ГК "Альянс" являлось Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджі", з яким 16.09.2016 позивач уклав договір на постачання природного газу № 1609/1 (а.с. 154-164 т.2).

Відповідно до п. 2.1 договору № 1609/1 постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період.

Відповідно до п. 2.6 договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об'єм (обсяг) розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

31.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" було підписано акт передачі-приймання природного газу в жовтені 2016 р. в обсязі 279,799 м. куб. на загальну суму 1960142,00 грн. (а.с. 49 т.1).

30.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджі" та Товариством з обмеженою відповідальністю " Газова компанія "Альянс" підписано акт передачі-приймання природного газу в листопаді 2016 р. в обсязі 315,485 м. куб. на загальну суму 2650074,00 грн.(а.с. 52 т.1).

04.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газова компанія "Альянс" підписано акт передачі-приймання природного газу в грудні 2016 р. в обсязі 279,799 м. куб

За даними позивача, розрахунки з ТОВ "Газенерджі" за актами приймання-передачі природного газу і з ПАТ "Житомиргаз" за актами приймання-передачі розподіленого газу проведено у повному обсязі, що підтвердив банківськими виписками (а.с. 165-240 т.2, 1-41 т.3) та довідками про перерахування коштів (а.с. 55-62 т.3).

Позивач вважає, що в результаті дій ПАТ "Житомиргаз", неправомірність яких підтверджується рішенням господарського суду Житомирської області у справі № 906/986/16, які полягають у відмові здійснити пломбування лічильника газу ГУВР-011 на комерційному вузлі обліку та відмовою відповідача здійснювати облік спожитого газу за даними комерційного ВОГ, облік газу здійснювався за середньодобовими показниками за три аналогічні періоди, що значно перевищили об'єм фактично спожитого природного газу, ТОВ "ГК" Альянс".

Позивач вважає, що фактичний об'єм спожитого ним природного газу дорівнює кількості природного газу реалізованого ТОВ "ГК" "Альянс" кінцевим споживачам на АГНКС за адресою м. Житомир, вул. Малинська, 10-А.

Кількість газу реалізованого ТОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам на АГНКС за адресою м. Житомир, вул. Малинська, 10-А позивач підтверджує даними Аудиторського висновку №001/17 про результати тематичної повірки ТОВ "Газова компанія "Альянс", який виготовлений аудиторсько-консультаційним центром "Кодекс" (а.с. 24-35; 75-250 т. 1; 1 - 107 т. 2).

Так, за матеріалами аудиторського висновку, позивачем було доручено аудитору провести дослідження матеріалів, з метою надання відповіді на наступні питання:

1. Який розмір різниці між кількістю природного газу вказаного в актах передачі-приймання природного газу від ТзОВ "Газенерджі" Товариству з обмеженою відповідальністю "ГК "Альянс" та кількістю природного газу, який реалізовано ТзОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам за період з 01.10.2016 р. по 19.12.2016 р. (розрахунковий час 7-00)? Яка вартість такої різниці в цінах, за якими ТзОВ "Газенерджі" постачав природний газ ТзОВ "ГК "Альянс"?

2. Який розмір різниці між кількістю природного газу вказаного в актах передачі-приймання розподіленого природного газу від ПАТ "Житомиргаз" Товариству з обмеженою відповідальністю "ГК "Альянс" та кількістю природного газу, який реалізовано ТзОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам за період з 01.10.2016 р. по 19.12.2016 р. (розрахунковий час 7-00)? Яка вартість послуг з розподілу природного газу в кількості , яка дорівнює такій різниці?.

За даними Аудиторського висновку №001/17 (а.с. 79 т.1) під час проведення аудиту були досліджені касові стрічки за період з 01.10.2016 по 19.12.2016 включно на предмет визначення кількості природного газу, переданого кінцевим споживачам.

ОСОБА_4 висновків, які зроблені в результаті проведення аудиту по першому питанню кількість природного газу вказаного в актах передачі-приймання природного газу від ТзОВ "Газенерджі" Товариству з обмеженою відповідальністю "ГК "Альянс" та кількістю природного газу, який реалізовано ТзОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам за період з 01.10.2016 р. по 19.12.2016 р. (розрахунковий час 7-00) є більшою на 160,292 тис м. куб.

Вартість цієї різниці в цінах, за якими ТзОВ "Газенерджі" постачав природний газ ТзОВ "ГК "Альянс" становить 1305389,10 грн.

За висновком по другому питанню, кількість природного газу, вказаного в актах приймання - передачі розподіленого природного газу від ПАТ "Житомиргаз" Товариству з обмеженою відповідальністю "ГК "Альянс" та кількістю природного газу, який реалізовано ТзОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам за період з 01.10.2016 р. по 19.12.2016 р. (розрахунковий час 7-00) є більшою на 160,292 тис м. куб.

Вартість послуг з транспортування природного газу в об'ємі, що дорівнює даній різниці, складає 118083,36 грн.

Виходячи з даних, вказаних в аудиторському висновку, позивач вважав, що йому спричинені збитки на загальну суму 1423473,06 грн. (1305389,10 грн. + 118083,36 грн.) (а.с. 24-34; 75- 250 т.1, 1-107 т.2).

Оскільки при визначені різниці між кількістю природного газу, вказаного в актах передачі-приймання природного газу та актаз приймання-передачі розподіленого газу та кількістю природного газу, який реалізовано ТзОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам, аудитором не було враховано обсяги виробничо-технологічних втрат під час транспортування природного газу газорозподільними мережами, які обумовлені договором розподілу природного газу № 09420Y19ERAP016, та природний газ, використаний на опалення адмінбудинку, позивачем здійснено розрахунок збитків за мінусом обсягів природного газу, які визначені як виробничо- технологічні втрати та використані ним на опалення адмінбудинку.

ОСОБА_4 розрахунку позивача із врахуванням даних аудиторського висновку розмір збитків становть 1411108,70 грн., з яких 116998,05 грн. розмір грошових коштів, сплачений за транспортування природного газу, який не було спожито ТОВ "ГК "Альянс"; 1294110,65 грн. - вартість природного газу за цінами ТОВ "Газенерджі" який було заактовано та оплачено, але не було спожито ТОВ "ГК "Альянс" в період з 01.10.2016 р. по 19.12.2016 р. включно (а.с. 64-67 т.3).

При цьому позивач зазначає, що завдана відповідачем шкода є шкодою, яка спричинена внаслідок неналежного невиконання відповідачем договірних зобов'язань, передбачених Типовим договором розподілу природного газу (а.с. 112-124 т. 2) і має місце причинно-наслідковий зв'язок між діями ПАТ "Житомиргаз" та понесеними позивачем збитками.

07.02.2017 позивачем на адресу відповідача направлено претензію з копією аудиторського висновку, в якій позивач вимагав у добровільному порядку сплатити матеріальні збитки ТОВ "ГК" Альянс" у розмірі 1423473,06 грн (а.с. 23 т.1).

Відповідач відповіді на зазначену претензію не надав, суму завданих збитків в добровільному порядку не оплатив, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що обсяги природного газу розподіленого позивачу в період з жовтня по 19.12.2016 р., розраховувались у відповідності до останнього абзацу пп. 3 п.2 глави 7 розділу 10 Кодексу ГРМ, а саме за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

Іншого альтернативного виду комерційного обліку природного газу за відсутності ЗВТ, як розрахунок за середньодобовим значенням попередніх трьох аналогічних періодів, не передбачено.

Зауважив, що акти приймання-передачі природного газу за спірний період були підписані позивачем без будь-яких зауважень, застережень та обсяг розподілено природного газу, вказаного в актах, оплачено у повному обсязі.

Крім того, сторонами було погоджено розрахунок об'єму розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ), шляхом підписання та скріплення печатками сторін вказаного розрахунку з актами приймання-передачі розподіленого природного газу.

Вказав, що згідно з п. 6 глави 3 розділу IX Кодексу ГРМ, визначений Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичний об'єм та обсяг розподілу та споживання (постачання) природного газу по об'єкту споживача (алокація) за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передається Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для включення в місячний баланс природного газу по ГТС і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб'єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Споживач зобов'язується поінформувати постачальника про загальний об'єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період відповідно до вимог Правил постачання природного газу.

Зазначив, що відповідно до п. 8 глави 3 розділу IX Кодексу ГРМ за наявності розбіжностей в частині визначення об'єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання об'єм (обсяг) спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Серед іншого зауважив, що пунктом 4 глави 2 розділу 11 Кодексу ГРМ визначено випадки, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг. Обставини, на які посилається позивач не є підставою для відшкодування шкоди.

Разом з тим відповідач вважає, що аудиторський висновок, не є належним та допустимим доказом для відшкодування шкоди, оскільки останній зводиться до визначення різниці між об'ємом природного газу розподіленого ПАТ "Житомиргаз" та об'ємом природного газу реалізованого клієнтам позивача, який вираховувався відповідно до даних автозаправочних установок ТОВ "ГК "Альянс", що не пов'язані з діяльністю ПАТ "Житомиргаз" і тим самим вказує на відсутність причинного зв'язку між діяльністю ПАТ "Житомиргаз" як оператора ГРМ та ТОВ "ГК "Альянс", як підприємства, що здійснює господарську діяльність з заправки автомобілів.

Крім того, відповідач вважає, що не є доказом вини ПАТ "Житомиргаз" у завданні шкоди відповідачу рішення господарського суду Житомирської області у справі № 906/986/16, оскільки предметом позову у даній справі було зобов'язання виконання пломбування вузла обліку газу та здійснення комерційного обліку природного газу згідно його показів.

При цьому, наявність чи відсутність вини в діях ПАТ "Житомиргаз" не було предметом дослідження суду.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити в задоволені позову.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору даної справи є стягнення з відповідача збитків, завданих позивачу внаслідок обліку споживання природного газу АГНКС ТОВ "ГК"Альянс" у період з 01.10.2016 по 19.12.2016 за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

ОСОБА_4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до приписів ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 623 ЦК України наголошує, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Отже, за умовами вищевказаних норм чинного законодавства, відшкодуванню підлягають збитки, причиною яких є порушення зобов'язання, якого припустився боржник.

Позивач вважає, що заявлені ним до стягнення збитки, є збитками, які виникли внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань, передбачених Типовим договором розподілу природного газу, до якого позивач приєднався відповідно до заяви-приєднання № 09420Y9ERAP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016.

Відповідно до п. 1.1. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09. 2015 року N 2498, договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

ОСОБА_4 п. 2.1. за цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Типовим договором визначено, що послуга з розподілу газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його обєкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності обєкта Споживача.

Пунктами 5.1, 5.2 Типового договору визначено, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності обєкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Визначення обєму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Для визначення обєму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача.

Пункт 5.4 Типового договору визначає, що порядок визначення об'єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об'ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

ОСОБА_4 п. 4 гл.1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, термін "об'єм природного газу" означає кількість газу (м куб.), виміряна вузлом обліку природного газу або визначена в результаті інших регламентних процедур, передбачених цим Кодексом;

Вузол обліку природного газу /вузол обліку/ ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об'єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.

Приписами п. 2 гл. 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено, що за відсутності дублюючого ЗВТ та невстановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з Оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між Оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

Отже, нормами Типового договору та Кодексу газорозподільних систем передбачено порядок визначення обсягів природного газу, який розподілено та спожито споживачем, а саме: за даними комерційного вузла обліку газу споживача або Оператора ГРМ або за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу.

Таким чином, оскільки у період з жовтня 2016р. по 19 грудень 2016р. мав місце демонтаж у позивача лічильника, як однієї із складових ЗВТ, обсяг спожитого природного газу розраховано за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу.

ОСОБА_4 п. 5.6 Типового договору визначені за умовами цього Договору об'єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов'язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником.

За наявності розбіжностей у частині визначення об'єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об'єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6 Типового договору).

Так, матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та відповідачем, як оператором ГРМ, були підписані акти приймання - передачі розподіленого газу № 227 від 02.11.2016, 05.12.2016 р. та від 04.01.2017 р (а.с. 46-48 т.1), згідно яких позивачу в жовтні розподілено природного газу в кількості 279799 куб.м, в листопаді 2016 року - 315485 куб. м., в грудні 2016 - 287168 куб. м.

Вищевказані акти позивачем підписані без зауважень, що вказує на відсутність будь-яких розбіжностей в частині визначення обсягу розподіленого та спожитого природного газу.

Таким чином, оскільки мало місце узгодження між Оператором ГРМ (відповідач) та споживачем (позивач) обсягів розподіленого природного газу, тому ці дані, відповідно до п. 5.6 Типового договору, були використані при підписані актів приймання-передачі природного газу між ТОВ "ГК "Альянс" та ТОВ "Газенерджі", як постачальником природного газу, згідно яких обсяг газу спожитий позивачем в жовтні-грудні 2016 р. відповідає обсягам газу, який розподілений відповідачем.

Однак, незважаючи на те, що акти приймання-передачі розподіленого природного газу з ПАТ "Житомиргаз" та акти приймання-передачі природного газу з ТОВ "Газенерджі" позивач підписав без зауважень, погодившись з визначеними обсягами розподіленого та спожитого природного газу, останній вважає, що обсяг розподіленого і спожитого ним природного газу є меншим і дорівнює обсягу, реалізованого позивачем, в процесі здійснення своєї господарської діяльності, природного газу кінцевим споживачам.

ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36-42 т.1) одним із видів діяльності позивача являється роздрібна торгівля пальним.

Зокрема, позивач на власній автомобільній газонавпонювальній компресорній станції здійснює заправку автомобілів та інших транспортних засобів, двигуни яких розраховані на роботу на стисненому природному газі. Природний газ надходить на АГНКС по газопроводам.

Кількість природного газу, яка передана кінцевим споживачам за період з 01.10.2016 (розрахунковий час 07:00) по 19.12.2016 (розрахунковий час 07:00) була встановлена в процесі дослідження Аудиторсько-консультаційним центром "Кодекс" касових стрічок на АГНКС ТОВ "ГК "Альянс" за адресою м. Житомир, вул. Малинська 10А.

Суд вважає, що позивач помилково допускає можливість визначення обсягу природного газу шляхом його обліку за даними касових стрічок, які містять інформацію про відпуск природного газу на АГНКС, оскільки, як наголошувалось вище, нормами чинного законодавства обумовлені способи визначення обсягу спожитого природного газу, а саме: або за даними комерційного вузла обліку газу споживача або Оператора ГРМ, або за середньодобовими значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу.

Альтернативного способу визначення обсягу спожитого природного газу, аніж ті що вказані вище, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, позивач безпідставно і необгрунтовано ототожнює кількість відпущеного на АГНКС природного газу при заправці автомобілів чи інших транспортних засобів, як кількість природного газу спожиту ним, а вартість різниці між кількістю природного газу вказаного в актах передачі-приймання природного газу від ТзОВ "Газенерджі" Товариству з обмеженою відповідальністю "ГК "Альянс" та в актах приймання - передачі розподіленого природного газу від ПАТ "Житомиргаз" та кількістю природного газу, який реалізовано ТзОВ "ГК "Альянс" кінцевим споживачам в сумі 1411108,7 грн., як збитки понесені позивачем в результаті відмові ПАТ "Житомиргаз" здійснити пломбування лічильника газу ГУВР-011 на комерційному вузлі обліку та відмовою відповідача здійснювати облік спожитого газу за даними комерційного ВОГ.

При цьому, суд зауважує, що спеціальним нормативним документом, що регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу, а саме Кодексом газорозподільних систем дійсно передбачені випадки та порядок компенсації споживачу завданих збитків та перерахунок наданих послуг у разі порушення Оператором ГРМ вимог цього Кодексу.

За приписами п.1 гл. 6 та п. 4 гл. 2 розділу ХІ Кодексу компенсації споживачу підлягають збитки за наявності безпідставного припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу; розподілу природного газу споживачу, якісні показники та тиск якого не відповідають вимогам цього Кодексу; несвоєчасного надання інформації або надання недостовірної інформації; шкоди, завдана житлоої приміщенню і майну споживача, а також його життю, здоров'ю та навколишньому середовищу внаслідок порушення Оператором ГРМ вимог ПБСГ.

Обставини, на які вказує позивач, не є тими, що визначені у Кодексі газорозподільних систем, та не можуть бути підставою для відшкодування завданих збитків.

ОСОБА_4 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

ОСОБА_4 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, і вини.

В абз.2 п.1 Роз'яснення ВАСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" ( від 01.04.1994 року № 02-5/215, викладене в новій редакції на підставі рекомендацій президії ВГСУ від 29.12.2007 року № 04-5/239) зазначено: "Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

Обставини, які вказані в рішенні господарського суду Житомирської області у справі № 906/986/16, на яке посилається позивач, суд не розцінює як доказ протиправної поведінки відповідача, оскільки предметом даного позову було дослідження питання щодо пломбування вузла обліку газу та здійснення комерційного обліку природного газу згідно його показів. Питання щодо визнання дій ПАТ "Житомиргаз" не було предметом дослідження у даній справі.

За частиною 3 ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ 934. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Обставини, на які вказує позивач, як на обставини, що встановлені в ході вирішення спору у справі № 906/986/16, не є преюдиційними, а являються оціночними та стосувались виключно предмету спору у зазначеній справі..

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності складу цивільного правопорушення, що є підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд відмовляє в задоволені позову.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.05.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

Друк:

1- в справу

2,3 - сторонам