КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 910/21539/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання - Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Мацко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2017р. у справі №910/21539/16 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк"

про стягнення 69537,76 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Відповідача (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.02.2017р.) про стягнення неустойки за час прострочення повернення об'єкта оренди у сумі 69537,76 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2017р. у справі №910/21539/16 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що враховуючи встановлені обставини у справі, дії сторін у спірних правовідносинах та умови п.10.6 договору оренди щодо автоматичної пролонгації дії договору без відповідного повідомлення, орендар не мав умислу порушувати умови договору щодо своєчасного повернення майна, а мав намір продовжити строк дії договору та користування майном.

Також місцевий суд зазначив, що орендар знаходився у режимі очікування продовження дії договору, а тому на цей період імперативного обов'язку повернути майно у нього не виникло. За вказаних обставин, місцевий суд дійшов висновку про відсутність вини та умислу Відповідача щодо несвоєчасного повернення чи непередачі майна, яке є об'єктом оренди, а тому вимога Позивача про стягнення неустойки за користування орендованим майном за час прострочення є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2017р. у справі №910/21539/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, Позивач зазначає, що місцевим судом порушено абз.2 ч.2 ст.26 та ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Також Позивач стверджує, що останнім обґрунтовано наявність вини Відповідача у несвоєчасному поверненні об'єкта оренди за договором оренди №3242/2007 від 11.07.2007р. та правомірно нараховано неустойку на підставі ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.04.2017р.

19.04.2017р. Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

11.07.2007р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди №3242/2007.

Відповідно до п.1.1 договору Позивач передає, а Відповідач приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 145,1 кв. м., які розташовані за адресою: м. Красний Лиман, вул. Кірова, 22, та знаходяться на балансі Краснолиманського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Донецької залізниці (балансоутримувач). Майно передається в оренду з метою розміщення відділення Відповідача.

Згідно з п.2.1 договору Відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до п.3.1 договору орендна плата, розрахована відповідно до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою постановою КМУ від 04.10.1995р. №786, та становить 1885,30 грн. без ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п.3.3 договору оренди орендна плата перераховується Відповідачем до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% відповідно щомісяця не пізніше 12 числа місяця.

Відповідно до п.10.1 договору останній укладено строком на 364 дні, що діє з 11.07.2007 р. по 10.07.2008 р.

Згідно з п.10.6 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором при умові погодження з балансоутримувачем.

Відповідно до п.10.7 договору чинність останнього може бути припинено внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

11.07.2007р. Позивач на виконання умов договору оренди передав Відповідачу в оренду державне майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 145,1 кв.м., які розташовані за адресою: м. Красний Лиман, вул. Кірова, 22, та знаходяться на балансі Краснолиманського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Донецької залізниці, що підтверджується актом прийому-передачі.

25.12.2007р. сторонами було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. продовжено з 11.07.2007р. до 06.07.2010р.

01.08.2011 р. сторонами було укладено договір №3, відповідно до якого визначено, зокрема, що строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. продовжено до 07.07.2012р. та договір №3242/2007 від 11.07.2007р. доповнено п.10.10, згідно з яким якщо Відповідач не виконує з обов'язку щодо повернення майна, Позивач має право вимагати від Відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за весь час прострочення, порядок нарахування та сплати якої передбачено розділом 3 даного договору. Укладаючи даний договір, сторони дійшли згоди та наголошують на тому, що положення ст.232 Господарського кодексу України щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання через шість місяців від дня, коли таке зобов'язання мало бути виконане, не розповсюджуються на строк нарахування неустойки, яку Позивач, відповідно до умов даного пункту та приписів ст.785 Цивільного кодексу України, має право нараховувати та вимагати до сплати від Відповідача.

19.03.2013р. сторонами було укладено договір №5, відповідно до якого визначено, зокрема, що строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. продовжено до 06.07.2013р.

29.10.2013р. сторонами було укладено договір №6, відповідно до якого визначено, зокрема, що строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. продовжено до 05.07.2014р.

24.01.2014р. сторонами було укладено договір №7, відповідно до якого визначено, зокрема, що строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. продовжено до 31.12.2014р.

24.02.2015р. сторонами було укладено договір №9, відповідно до якого визначено, що з 31.12.2014р. орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014р. - 11895,30 грн. Орендна плата з грудня 2014р. щомісяця корегується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України. Також сторони погодили, що строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. продовжено до 30.12.2015р.

23.07.2015р. сторонами було укладено договір №10, відповідно до якого визначено, що строк дії договору №3242/2007 від 11.07.2007р. пролонговано, але не більше ніж до 31.12.2015р.

28.01.2016 р. Позивач листом №11-05-00482 повідомив Відповідача про припинення дії договору оренди, а також про необхідність повернення Позивачу орендованого приміщення протягом 3 робочих днів. Вказаний лист отримано Відповідачем 02.02.2016р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

31.10.2016р. Відповідач повернув об'єкт оренди балансоутримувачу, що підтверджується актом приймання-передачі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з п.1 ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з п.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013р. за приписами ст.759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, ч.2 ст.17 та ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Відповідно до ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно з ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до умов договору оренди строк останнього закінчився 31.12.2015р., про що Позивач у відповідності до вимог ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" повідомив Відповідача листом №11-05-00482 від 28.01.2016р.

Вказаний лист Відповідач отримав 02.02.2016р., отже з цього дня Відповідач знав про припинення договору оренди у зв'язку з закінченням строку його дії, відсутність обставин його поновлення та свій обов'язок повернути Позивачу предмет оренди. Проте, даний об'єкт оренди Відповідач фактично повернув лише 31.10.2016р., чим порушив вимоги ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд помилково відмовив в задоволенні позовних вимог з підстав, що Відповідач очікував на продовження договору оренди, оскільки такі очікування Відповідача не звільняють його від обов'язку повернути орендоване майно та не зупиняють виконання цього обов'язку.

Враховуючи норми ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача неустойки за період з 01.01.2016р. по 31.10.2016р. підлягають частковому задоволенню у сумі 31997,98 грн, оскільки нарахування вказаної неустойки має здійснюватись з 03.02.2016р. оскільки лист Позивача №11-05-00482 від 28.01.2016р. про розірвання договору Відповідач отримав 02.02.2016р.

Що стосується сплати Позивачем орендної плати за договором оренди №3242/2007 від 11.07.2007р. після припинення його дії, то відповідно до ст.764 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" умовою поновлення договору оренди є саме відсутність заперечень орендодавця у встановлений місячний термін, тому сплата Відповідачем коштів після припинення договору оренди, не є підставою для поновлення вказаного договору оренди.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2017р. у справі №910/21539/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2017р. у справі №910/21539/16 скасувати частково, резолютивну частину викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний код 20053145) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, Майдан Театральний, 1; ідентифікаційний код 13511245) неустойку в сумі 31997 (тридцять одна тисяча дев'ятсот дев'яносто сім) грн 98 коп. та судовий збір в сумі 634 (шістсот тридцять чотири) грн 09 коп.

В іншій частині у позові відмовити».

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний код: 20053145) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, Майдан Театральний, 1; ідентифікаційний код: 13511245) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн 80 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов