РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017Справа №910/3371/17
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу", м.Київ
доПублічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м.Київ Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс", м.Київ
провизнання недійсним договорів та застосування наслідків недійсності правочинів

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дочірнє підприємство "Торговий дім "Тодак", м.Київ

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрій Володимирович, м.Київ

за участю представників сторін:

від позивача: Штемплюк І.Б. (довіреність №37 від 16.05.2017р.);
від відповідача 1: Заяць Е.П. (довіреність №б/н від 10.09.2016р.); від відповідача 2: Лавринович В.О. (довіреність №б/н від 14.03.2017р.); від третьої особи 1: не з'явився;
від третьої особи 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" (надалі - ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу", позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (надалі - ПАТ "ОТП Банк", відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" (надалі - ТОВ "ФК "Інтайм Фінанс", відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Дочірнього підприємства "Торговий дім "Тодак" (надалі - ДП "ТД "Тодак", третя особа-1), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрія Володимировича (надалі - третя особа-2), про визнання недійсним договорів та застосування наслідків недійсності правочинів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 договір про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. є фактично договором факторингу, а у відповідача-2 відсутня ліцензія для здійснення факторингових операцій. Також, позивач зазначає, що під час укладання договору про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки №PL 07-158/28-2 від 28.03.2007р. банком завищено розмір заборгованості позивача за кредитним договором. Крім того, відповідач-1 при укладанні спірних договорів передав відповідачу-2 права вимоги не у повному обсязі, зокрема, не включив нараховану пеню за договором про надання кредитної лінії.

За твердженнями позивача вказані обставини є підставою для визнання договору про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки №PL 07-158/28-2 від 28.03.2007р. недійсними, а також визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28047642 від 02.02.2016 18:07:31, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрієм Володимировичем.

Ухвалою від 02.03.2017р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва у складі судді Пригунової А.Б. порушено провадження у справі №910/3371/17 та розгляд справи призначено на 24.04.2017р. Залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Дочірнє підприємство "Торговий дім "Тодак", та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрія Володимировича.

У зв'язку із неможливістю здійснення суддею Пригуновою А.Б. правосуддя, розпорядженням №05-23/1267 від 30.03.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу, справу №910/3371/17 передано для розгляду судді Князькову В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2017р. справу №910/3371/17 було прийнято суддею Князьковим В.В. до свого провадження. Розгляд справи призначено на 17.05.2017р.

20.04.2017р. Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" через відділ діловодства господарського суду міста Києва подало відзив на позовну заяву, згідно якого наполягає на тому, що спірні договори не є договорами факторингу, у зв'язку з чим у відповідача-2 не повинна бути наявна ліцензія на вчинення оспорюваного правочину.

28.04.2017р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач-2 стверджує, що спірні договори не мають ознак договорів факторингу, а відтак останні є саме договорами про відступлення права вимоги. Також, відповідач-2 зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо завищення банком розміру заборгованості за кредитним договором оскільки всі суми сплачені позивачем були спрямовані на погашення відсотків по кредиту, у зв'язку з чим, основна заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії є незмінною. Крім того, відповідач-2 вказує, що колегіальним органом відповідача-1 було прийнято рішення про списання пені та інших штрафних санкцій за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р.

17.05.2017р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду міста Києва представник позивача надав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

18.05.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрієм Володимировичем подано письмові пояснення. Позиція нотаріуса полягає в тому, що в спірному договорі про відступлення права вимоги відсутні ознаки договору факторингу. Крім того, третя особа-2 зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо завищення банком розміру заборгованості за кредитним договором, а також стосовно відступлення права вимоги не у повному обсязі.

Представники третіх осіб в судове засідання 17.05.2017р. не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до Господарського суду міста Києва не надходило.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що сторонами надані всі докази необхідні для прийняття рішення та беручи до уваги приписи ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/3371/17.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За приписами ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

28.03.2007р. між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та Відкритим акціонерним товариством "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" укладено договір про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 (із змінами та додатковими угодами), згідно якого відповідач-1 надає позивачу кредитну лінію, в рамках якої банк надає позичальнику кредит в розмірі, що не перевищує ліміт фінансування, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов'язання, встановлені у цьому договорі.

Одночасно, між визначеними сторонами було підписано іпотечний договір №PL 07-158/28-2 від 28.03.2007р.

25.04.2012р. між відповідачем-1 та Дочірнім підприємством "Торговий дім "Тодак" було підписано договір поруки №SR 12-061/28-2, за змістом якого третя особа-1 поручилась перед банком за виконання позивачем боргових зобов'язань за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р.

02.02.2016р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" укладено договір відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р.

Відповідно до п.2.1 зазначеного договору Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" передає у повному обсязі, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить відповідачу-1 за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. із наступними змінами та доповненнями, укладеним між відповідачем-1 та позивачем, а саме, банк передає відповідачу-2 право вимоги виконання боржником боргових зобов'язань за кредитним договором в розмірі 5 127 828,93 грн., яка складається з 4 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 1 127 828,93 грн. заборгованості за відсотками, за ціну, встановлену в п.3.1 цього договору.

Згідно п.3.1 новий кредитор в день підписання цього договору зобов'язується сплатити первісному кредитору за відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. суму у розмірі 4 500 000,00 грн.

Також, 02.02.2016р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір відступлення права за договором іпотеки №PL 07-158/28-2 від 28.03.2007р.

Вказаний договір зареєстровано у державному реєстрі правочинів за номером 150 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрієм Володимировичем.

Згідно із ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

За приписом ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, враховуючи положення ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України, ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України при заявлені вимог про визнання недійсним договору позивачем повинно бути доведено факт порушення норм закону під час його укладання.

Як вказано вище, обґрунтовуючи вимоги щодо визнання недійсними договорів, позивач посилається на те, що укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 договір про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. є фактично договором факторингу, а у відповідача-2 відсутня ліцензія для здійснення факторингових операцій. Також, позивач зазначає, що під час укладання спірних договорів банком завищено розмір заборгованості позивача за кредитним договором. Крім того, відповідач-1 при укладанні спірних договорів передав відповідачу-2 права вимоги не у повному обсязі, зокрема, не включив нараховану пеню за договором про надання кредитної лінії.

За висновками суду, вказані твердження позивача є необґрунтованими з огляду на наступне:

Згідно із ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.1079 Цивільного кодексу України фактором може бути банк або фінансова установа, а також фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Посилаючись на вказані статті позивач зазначив, що при укладанні договору факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" повинне було мати право на здійснення факторингових операцій, зокрема, відповідну ліцензію.

Проте, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що договір від 02.02.2016р. про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. спрямований на передачу права вимоги від однієї сторони до іншої за встановлену суму грошових коштів.

При цьому, за договором факторингу фактор фінансує клієнта за визначену плату, а останній відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Таким чином, основною умовою договору факторингу є фінансування певної особи, а відступлення права вимоги лише опосередковує вказану дію фінансової установи.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що договір про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. не є договором факторингу, а отже не потребував наявності у відповідача-2 ліцензії на здійснення факторингових операцій.

Твердження позивача щодо завищення банком заборгованості боржника за кредитним договором, оскільки при визначені заборгованості не були враховані часткові погашення основної заборгованості у розмірі 4 910,81 грн., які здійснені поручителем божника - ДП "ТД "Тодак", суд до уваги не приймає з огляду на таке:

Відповідно до п.1.5 договору про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. при надходженні банку коштів для виконання боргових зобов'язань, банк спрямовує такі кошти на погашення боргових зобов'язань в наступній черговості:

1) прострочені до сплати проценти (якщо таке прострочення матиме місце);

2) проценти, нараховані на прострочену до сплати суму кредиту (якщо таке прострочення матиме місце);

3) прострочена до повернення сума кредиту (якщо таке прострочення матиме місце);

4) пеня за прострочення до сплати процентів (якщо таке прострочення матиме місце);

5) пеня за прострочення до сплати суми кредиту (якщо таке прострочення матиме місце);

6) проценти за користування кредитом;

7) штраф за нецільове використання кредиту;

8 )сума кредиту.

При цьому, згідно вказаного пункту договору банк має право змінити порядок погашення боргових зобов'язань.

Як встановлено, 26.09.2013р., 10.12.2013р., 23.12.2013р. на рахунок ПАТ "ОТП Банк" надійшли грошові кошти в загальному розмірі 4 910,81 грн.

Згідно із виписками з особового рахунку ПАТ "Тодак" №1405 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, наявними в матеріалах справи (том 2, арк.справи 9-11), вказану суму було сплачено за призначенням платежу: «Погашення відсотків по кредиту згідно договору №CL 07-141/28-2».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем платежі були зараховані ПАТ "ОТП Банк" на погашення відсотків по кредиту, у зв'язку з чим, доводи позивача про завищення банком розміру основної заборгованості по кредиту є безпідставними та спростовуються фактичними обставинами справи.

Посилання позивача на ті обставини, що відповідач-1 при укладанні спірних договорів передав відповідачу-2 права вимоги не у повному обсязі, зокрема, не включив нараховану пеню за договором про надання кредитної лінії, суд до уваги не приймає, оскільки за твердженнями відповідача-1, колегіальним органом АТ «ОТП Банк» від 19.01.2016р. було вирішено списати пеню та інші штрафні санкції за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. в повному обсязі.

Вказані обставини також підтверджуються листом ПАТ «ОТП Банк» за вх.№73-3-73-3-1/2150 від 28.03.2017р. (том 2, арк.справи 12).

Інших обставин або фактів, які б свідчили про недійсність договору про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки №PL 07-158/28-2 від 28.03.2007р. судом не встановлено. Спірні договори, за висновками суду, повністю відповідає вимогам законодавства, як за своїм змістом так і правомірністю його укладання з боку уповноважених осіб, внаслідок чого позовні вимоги про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги за договором про надання кредитної лінії №CL 07-141/28-2 від 28.03.2007р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки №PL 07-158/28-2 від 28.03.2007р., а також визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28047642 від 02.02.2016 18:07:31, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Андрієм Володимировичем, підлягають залишенню без задоволення.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовлення технологічного обладнання для агропромислового комплексу" до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" визнання недійсним договорів та застосування наслідків недійсності відмовити повністю.

У судовому засіданні 17.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 22.05.2017р.

Суддя В.В. Князьков