РІШЕННЯ

16 травня 2017 рокуСправа № 7/68/5022-877/2012

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" бул. Т.Шевченка/вул. Пушкінська, буд.8/26, м. Київ 4, 01004, в особі відділення "Тернопільська регіональна дирекція "ПАТ "ВТБ БАНК", вул. Опільського, 5, м. Тернопіль, 46000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво", вул. Подільська, 38-А, м.Тернопіль, 46020

про стягнення 5 891 266,37 грн., з яких: 4 900 000,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 219 493,15 грн. - пеня за прострочений кредит (за період з 20.07.2012р. по 05.11.2012р.), 746 209,59 грн. - прострочена заборгованість по платі за кредит (за період з 23.04.2012р. по 31.10.2012р.), 25 563,63 грн. - пеня за прострочену плату за кредит (за період з 03.05.2012р. по 05.11.2012р.).

За участю представника відповідача - Яненко Олег Юрійович, довіреність № б/н від 02.03.17р.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" в особі відділення "Тернопільська регіональна дирекція "ПАТ "ВТБ БАНК" звернулось з позовом (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.11.2012р. №611/400-04-2) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Диво" 5 891 266,37 грн. заборгованості за кредитним договором №23/11-К від 20.06.2011р., яка утворилась станом на 05.11.2012р., з яких: 4 900 000,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 219 493,15 грн. - пеня за прострочений кредит (за період з 20.07.2012р. по 05.11.2012р.), 746 209,59 грн. - прострочена заборгованість по платі за кредит (за період з 23.04.2012р. по 31.10.2012р.), 25 563,63 грн. - пеня за прострочену плату за кредит (за період з 03.05.2012р. по 05.11.2012р.).

Ухвалою суду від 22.10.2012р. порушено провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.12.2012р. зупинено провадження у справі №7/68/5022-877/2012 до набрання законної сили рішенням господарського суду Тернопільської області у взаємопов'язаній справі №2/84/5022-937/2012 за позовом ТОВ "Диво" до ПАТ "ВТБ БАНК" про визнання недійсним кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р., за яким Банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості з ТОВ "Диво" у даній справі.

Ухвалою суду від 02.09.2013р., у зв'язку з усуненням обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі, а саме рішення господарського суду Тернопільської області від 25.12.2012р. у справі №2/84/5022-937/2012 набрало законної сили (залишено без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2013р. та Вищого господарського суду України від 26.06.2013р.), поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.09.2013р.

Ухвалою суду від 16.09.2013р. провадження у справі зупинено у зв'язку з призначенням судової фінансово-кредитної експертизи, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату вартості якої покладено на ТОВ "Диво".

Тернопільське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз подало 12.11.2014р. висновок експертів №675/14-22 за результатами проведення судово-економічної експертизи, у зв'язку з чим ухвалами суду від 14.11.2014р., 28.11.2014р. та 05.12.2014р. призначені судові засідання на 28.11.2014р., 05.12.2014р. та 12.12.2014р. відповідно, для надання можливості сторонам надати результати ознайомлення із висновком експертного дослідження.

Ухвалою суду від 12.12.2014р. провадження у справі зупинено та призначено додаткову судову фінансово-кредитну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату вартості якої покладено на ТОВ "Диво".

Ухвалою суду від 12.05.2015р., у зв'язку з поверненням матеріалів справи експертною установою без висновку, призначено судове засідання на 19.05.2015р., з метою вияснення причин несплати вартості експертизи та розгляду питання поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.05.2015р. поновлено провадження у справі, матеріали справи направлено на адресу Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення додаткової судової фінансово-кредитної експертизи, призначеної ухвалою суду від 12.12.2014р., та зупинено провадження у справі до проведення додаткової судової експертизи.

Тернопільське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз подало 01.07.2015р. висновок експертів №274/15-22, у зв'язку з чим ухвалою суду від 03.07.2015р. призначено судове засідання на 09.07.2015р., а у судовому засіданні 09.07.2015р. до 16.07.2015р. оголошено перерву, з метою надання можливості сторонам та судовому експерту надати відповіді на заперечення, надані Банком до експертного висновку.

На вимогу Львівського апеляційного господарського суду, з метою виконання вимог, викладених у листі Державної судової адміністрації України від 25.02.2015р. №15-9839/15 та постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. №740 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень" зі змінами та доповненнями щодо внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень, які не були внесеними до Реєстру з 01.01.2010р., матеріали справи №7/68/5022-877/2012 направлено на адресу Львівського апеляційного господарського суду, та повернуто на адресу господарського суду Тернопільської області 09.10.2015р.

За клопотанням учасників судового процесу, експерта, ухвалами суду від 12.10.2015р. та 19.10.2015р., без поновлення провадження у справі, призначені судові засідання на 19.10.2015р. та 30.10.2015р., а у судовому засіданні 30.10.2015р. до 05.11.2015р. оголошено перерву, для надання можливості сторонам подати письмові пояснення із врахуванням відповіді експерта на заперечення позивача.

Ухвалою суду від 05.11.2015р., за клопотанням сторін у справі, призначено повторну судову фінансово-кредитну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, оплату вартості якої покладено на ТОВ "Диво".

Ухвалою суду від 06.12.2016р. поновлено провадження у справі, матеріали справи направлено на адресу Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення повторної судової фінансово-кредитної експертизи, призначеної ухвалою суду від 05.11.2015р., та зупинено провадження у справі до проведення повторної судової експертизи.

Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз 16.03.2017р. подав висновок експерта №6136 від 06.03.2017р. за результатами проведення повторної судово-економічної експертизи, у зв'язку з чим ухвалою суду від 17.03.2017р., без поновлення провадження у справі, призначено судове засідання на 26.04.2017р., для надання можливості сторонам надати результати ознайомлення із висновком експертного дослідження.

У судовому засіданні 26.04.2017р. представник відповідача заявив про відсутність заборгованості у відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення постановою ДВС про закінчення виконавчого провадження ВП №46517053 від 26.10.2015р. по виконанню рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2013р. у справі №3/68/5022-860/2012, якою на підставі заяви стягувача (Банку) та акту державного виконавця, Банку передано в рахунок виконання кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р. (заборгованість у сумі 5 891 266,37 грн.) нерухоме майно Приватного акціонерного товариства "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка" (Іпотекодавця), яким забезпечувалося виконання ТОВ "Диво" кредитного договору.

Представник позивача повідомив суду, що йому невідома така інформація, та після оголошеної перерви звернув увагу суду, що за інформацією головного офісу Банку, яку представник отримав по телефону, звернення стягнення на іпотечне майно згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №46517053 від 26.10.2015р. на виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 22.08.2013р. у справі №3/68/5022-860/2012 відбулося не в рахунок виконання кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р., що є предметом даного спору, а зараховано на погашення кредитного договору №16/10-К від 29.12.2010р. у справі №3/33/5022-372/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Відділення "Тернопільська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" до Приватного акціонерного товариства "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Диво" про звернення cтягнення на предмет іпотеки, на підтвердження чого надав копію постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ВП №33734392 від 24.04.2015р. При цьому, пояснив, що Банк самостійно вирішив по якому кредитному договору позичальника закрити борг. Заявив клопотання про надання можливості надати додаткові матеріали для підтвердження даних доводів.

Ухвалою суду від 26.04.2017р., за клопотанням позивача, призначено судове засідання на 16.05.2017р., для надання можливості позивачу надати додаткові матеріали на підтвердження наявності заборгованості, здійснення Банком банківських операцій по рахунках, на яких обліковується кредитний договір №23/11-К від 20.06.2011р., а саме на рахунках, позабалансових рахунках, на яких обліковуються суми кредиту, простроченого кредиту, відсотків, прострочених відсотків за період з квітня 2013р. по травень 2017р.; витяг з Єдиної інформаційної системи "Реєстр позичальників" про наявність у позичальника заборгованості по Кредитному договору №23/11-К від 20.06.2011р. станом на травень 2017 року; оригінал кредитної справи для огляду у судовому засіданні.

Позивач витребуваних матеріалів не надав, а подав клопотання від 15.05.2017р. про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його участю 16.05.2017р. в судових процесах у справах №910/908/17 та №910/21444/16, які розглядаються господарським судом м. Києва, заслухавши думку представника відповідача, відхиляє його, оскільки у даному випадку позивач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, передбачених статтями 32 - 34 ГПК України (правова позиція викладена у п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"). Також, неможливість відкладення розгляду справи зумовлена закінченням терміну, встановленого ст. 69 ГПК України, для розгляду даного спору.

Крім того, представник позивача подав клопотання від 15.05.2017р. про зупинення провадження у справі №7/68/5022-877/2012 до вирішення Львівським апеляційним адміністративним судом взаємопов'язаної справи №819/3238/15, предметом якої є скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за Банком права власності на іпотечне майно ТОВ "Родина Тарашевських", яким забезпечувалося виконання зобов'язання ТОВ "Диво" по Кредитних договорах №23/11-К від 20.06.2011р. та 16/10-К 29.12.2010р., вважаючи, що факти, які будуть встановлені судом у справі, матимуть значення для вирішення даної справи, оскільки погашення вимог за кредитним договором №23/11-К від 20.06.2011р. виключатиме стягнення заборгованості відповідача у даній справі.

Представник відповідача проти клопотання заперечив, вважаючи, що зазначена справа не є пов'язаною із даною справою. Просить клопотання відхилити.

Суд, розглянувши клопотання, доводи представника відповідача, відхиляє його, оскільки: - відповідно до ч.1 ст.79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом; - справа №819/3238/15 не пов'язана із даною справою, враховуючи правову позицію викладену в п.3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Обставини, які будуть встановлені судом у зазначеній справі, стосуються оскарження дій державних реєстраторів та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а не дослідження наявності чи відсутності заборгованості позичальника перед банком по кредитному договору №23/11-К від 20.06.2011р. Отже, зазначена справа не є пов'язаною із даною справою.

Ухвалою суду від 16.05.2017р. поновлено провадження у справі.

Учаснику судового процесу роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Позивач у процесі розгляду справи підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Щодо експертного висновку, то Банк вважає, що експерт неправомірно взяв до уваги існуючі положення кредитного договору щодо застосування підвищеної ставки та змінив розмір процентів за користування кредитом на власний розсуд. За усним поясненням представника, заборгованість у сумі позову 5 891 266,37 грн. є непогашеною на даний час та обліковується на рахунках банку, оскільки за рахунок іпотечного майна Приватного акціонерного товариства "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка" Банк погасив заборгованість по Кредитному договору №16/10-К від 29.12.2010р. у справі №3/33/5022-372/2012, а не по Кредитному договору №23/11-К від 20.06.2011р.у даній справі. Тобто, Банк самостійно прийняв рішення, яку суму та заборгованість по якому кредитному договору покрити за рахунок іпотечного майна.

Відповідач щодо висновку експерта повідомив, що погоджується з експертним дослідженням, згідно якого сума боргу станом на 05.11.2012р. склала: по тілу кредиту - 4 900 000,00 грн.; відсотки - 595 047,95 грн.; пеня по тілу кредиту - 219 493,15 грн.; пеня по відсотках - 18 925,18 грн. Просить суд відмовити у позові, оскільки борг перед позивачем закритий у спосіб обраний позивачем у справі №3/68/5022-860/2012, а саме за рахунок іпотечного майна, і виконання рішення по даній заборгованості закрито виконавчою службою, підтвердженням чого є постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Звернув увагу суду на те, що Банк володів даною інформацією та умисно не повідомляв її суду з 2015 року. Банк не надав витребуваних судом документів на підтвердження своїх усних пояснень щодо наявного боргу у даній справі. Просить не брати до уваги пояснення представника позивача про те, що Банком покрита інша заборгованість по іншому Кредитному договору, так як рішення суду виконується згідно норм Закону України "Про виконавче провадження", і позивач не може впливати на даний порядок. Просить у позові відмовити.

Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін, судом встановлено:

- між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Диво" (далі - Позичальник) укладено 20.06.2011р. кредитний договір №23/11-К, відповідно до умов якого:

- Банк надає Позичальнику кредит з лімітом 6 000 000,00 грн. у вигляді не відновлювальної кредитної лінії шляхом безготівкового перерахування коштів у валюті Кредиту; цільове використання - виконання Позичальником зобов'язань перед Банком відповідно до Договору про надання банківських гарантій від 20.06.2011р.№23/11-Г; строк повернення - не пізніше 19.07.2012р.; сторонами погоджено базовий розмір процентів за користування кредитними коштами - 22,5%, а також розмір та підстави його підвищення на 5% (при невиконанні п.4.3.2 договору, який передбачає обов'язок здійснення страхування об'єктів забезпечення), 2% (при неналежному виконанні п.4.3.11.1договору, який передбачає забезпечення щомісячних кредитових оборотів по поточних рахунках позичальника та підприємця ОСОБА_3 відкритих у Банку, сумарно не менше 35% від загальних оборотів по всіх поточних рахунках, при цьому, моніторинг оборотів здійснює Банк щомісячно, не пізніше сьомого календарного дня), 1% (незабезпечення виконання п.п. 4.3.12, 4.3.13 договору щодо додаткового забезпечення кредитного договору, надання фінансової звітності, заборона без згоди Банку відчужувати необоротні активи на суму більше 10% від розміру необоротних активів, дій пов'язаних із зміною установчих документів щодо часток засновників тощо) (п.п. 1.1, 1.2, 2.2, 3.1.2, 3.1.3 умов договору);

- нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту, сплата процентів здійснюється щомісяця з 25 числа поточного місяця по останній банківських того ж місяця (п. 3.2 договору);

- умовами п. 2.7 кредитного договору встановлено черговість погашення боргових зобов'язань Позичальника, яка може змінюватись Банком, про що Позичальник повідомляється письмово: - прострочені проценти за користування кредитом (за їх наявністю); - строкові проценти за користування кредитом (за їх наявності); - прострочена заборгованість за кредитом (за її наявності); - строкова заборгованість за кредитом; - витрати Банку, пов'язані з одержанням виконання за борговими зобов'язаннями; - пеня за прострочення процентів (за її наявності); - пеня за прострочення повернення кредиту (за її наявності); - передбачені цим Договором штрафи (за їх наявності);

- відповідно до п.5.2 Кредитного договору, у випадку невиконання умов договору Банк набуває право вимагати дострокового повернення кредиту, плати за кредит та інших платежів, які позичальник зобов'язаний виконати протягом 3 банківських днів з моменту отримання вимоги;

- виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором забезпечується, зокрема, наступною іпотекою нерухомості - адміністративне приміщення рекламної дільниці, загальною площею 1248,4 кв.м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. П. Дорошенка, 4 та належить на праві власності ПАТ "ТРМК" Торгтехніка", заставною вартістю 6 951 100,00 грн. (п. 1.3 умов договору);

- умовами договору також передбачено відповідальність за прострочення строку повернення кредиту, внесення плати за користування кредитними коштами у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який така сплачується (п. 7 умов договору);

- договір набирає чинності з дати його підписання та діє до остаточного виконання зобов'язань за ним (п. 9.4 умов договору).

В процесі дії кредитного договору сторонами укладено Договори про внесення змін до кредитного договору №1 від 09.09.2011р. та №2 від 28.12.2011р., на підставі яких встановлювався обов'язок Позичальника надавати банку відповідну фінансову звітність "по кожному із підприємств" та невиконання зазначених умов прирівнюється до невиконання Позичальником своїх обов'язків за кредитним договором.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р., між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (далі - Іпотекодержатель), Приватним акціонерним товариством "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка" (далі - Іпотекодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Диво" (далі - Позичальник) укладено 20.06.2011р. Іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненком О.С. за №3009, відповідно до умов якого:

- Іпотекою за цим Договором забезпечується виконання Позичальником зобов`язань перед Іпотекодержателем, що виникають з: а) кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р., а також договорів про внесення змін та додатків до нього, щодо вчасного та у повному обсязі повернення кредиту з лімітом 6 000 000,00 грн. з граничним терміном повернення 19.07.2012р., сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів, а також відшкодування збитків; б) Договору про надання банківських гарантій №23/11-Г від 20.06.2011р., а також договорів про внесення змін та додатків до нього, зі строком дії гарантій не більше 12 місяців від дати вказаного Договору включно (далі все разом - Договір кредиту та/або Основне зобов`язання) (п. 1.2 Іпотечного договору);

- відповідно до умов п.п. 1.1, 2.1.1 Договору іпотеки , Іпотекодавець передає в Іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, яким є: будівля адмінбудинку рекламної дільниці, загальною площею 1248,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. П.Дорошенка, 4. Майно належить Іпотекодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №331451, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 05.02.2007р.;

- за домовленістю сторін на момент укладення Договору іпотеки Предмет іпотеки оцінено у сумі 6 951 100,00 грн. (п. 2.2 Іпотечного договору);

- у разі невиконання / неналежного виконання зобов`язань за Договором кредиту та/або цим Договором Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 6.1 Іпотечного договору);

- реалізація Предмета іпотеки у разі звернення на нього стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною ринковими цінами на день реалізації Предмета іпотеки (п. 6.5 Іпотечного договору);

- договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Іпотекодавцем/Позичальником зобов`язань за Договором кредиту та цим Договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час Договору (п. 8.1 Іпотечного договору).

На виконання умов Кредитного договору, Банк надавав Позичальнику кредитні кошти в сумі 4 900 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №49636 від 23.04.2012р.

Відповідно до наданих Банком розрахунків (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог), Позичальником допущено заборгованість по кредитному договору станом на 05.11.2012р. у сумі 5 891 266,37 грн., із яких: тіло кредиту - 4 900 000,00 грн.; пеня за прострочення сплати тіла кредиту - 219 493,15 грн. за період з 20.07.2012р. по 05.11.2012р.; прострочена заборгованість по платі за кредит - 746 209,59 грн. за період з 23.04.2012р. по 31.10.2012р.; пеня за прострочену плату за кредит - 25 563,63 грн. за період з 03.05.2012р. по 05.11.2012р.

У зв'язку з порушенням умов договору щодо сплати відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом та санкцій, які складали станом на 19.06.2012р. - 151 898,47 грн., Банк звернувся з вимогою від 19.06.2012р. до Позичальника про дострокове повернення кредитних коштів, яка отримана ТОВ "Диво" 25.06.2012р., про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Несплата у встановлений строк суми вимоги стала підставою для звернення до суду про стягнення такої з Позичальника.

Суд, на підставі ст. 43 ГПК України, давши оцінку поданих сторонами доказам та наведеним представниками сторін в процесі розгляду справи доводам в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

При цьому, суд виходив із наступного:

- порядок укладення, зміни, розірвання та виконання кредитного договору регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі ГК - України), Закону України "Про банки і банківську діяльність" та нормативними актами, прийнятими Національним банком України, який є особливим центральним органом державного управління (ст. 2 Закону України "Про Національний банк України") та видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади, місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб;

- відповідно до ст.ст. 47, 49, ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком;

- згідно ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, при цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

- кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, у якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України, ст. 1055 ЦК України).

Згідно ст.ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та умов договору (ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, якщо це встановлено договором або законом, при цьому, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.ст. 546, 547, 548 ЦК України).

Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, при цьому, обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 1 ст. 575ЦК України, ст. 4 Закону України "Про іпотеку").

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації та їх обтяжень, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. (далі - Закон про реєстрацію).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону про реєстрацію, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої взаємні права й обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону "Про іпотеку").

За процедурою реалізації майна на прилюдних торгах в порядку ст. 62 Закону про виконавче провадження така здійснюється у три етапи.

У такому ж порядку, а саме у три етапи, здійснюється реалізація майна згідно ст.49 Закону "Про іпотеку", тільки в силу передбачених даною нормою прав та обов'язків іпотекодержателя, у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, проведення других та третіх торгів залежить від волевиявлення стягувача залишити нереалізоване майно за собою.

Згідно ч.ч. 8-9 ст. 62 Закону про виконавче провадження, у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Матеріалами справи підтверджено:

- рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.08.2013р. у справі №3/68/5022-860/2012 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Відділення "Тернопільська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" про стягнення заборгованості, яка виникла у ТОВ "Диво" по Кредитному договору №23/11-К від 20.06.2011р. у розмірі 5 891 266 грн. 37 коп., з яких: 4 900 000,00 грн. - поточна заборгованість по кредиту, 219 493,15 грн. - пеня за прострочений кредит, 746 209,59 грн. - прострочена заборгованість по платі за кредит, 25 563,63 грн. - пеня за прострочену плату за кредит шляхом звернення на нерухоме майно, передане в іпотеку Приватним акціонерним товариством "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка" згідно іпотечного договору від 20.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. зареєстрованого в реєстрі за №3009, а саме: будівлю адмінбудинку рекламної дільниці, загальною площею 1248,4 кв.м., що знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул. П. Дорошенка, 4 за початковою ціною для подальшої реалізації в розмірі 6 951 100,00 грн., у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів .

На примусове виконання рішення від 22.08.2013р., яке набрало законної сили 09.09.2013р., господарським судом Тернопільської області 09.09.2013р. видано наказ №3/68/5022-860/2012, на виконання якого відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області відкрито виконавче провадження ВП №46517053.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №46517053 від 26.10.2015р., старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області закінчено виконавче провадження ВП №46517053 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (в редакції Закону від 21.04.1999р. - чинній на момент винесення постанови).

Фактичне виконання рішення суду відбулося шляхом передачі стягувачу (ПАТ "ВТБ Банк") в рахунок погашення боргу (6 951 100,00 грн.) майна вартістю 6 700 000,00 грн.: будівлю адмінбудинку загальною площею 1248,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Дорошенка, 4 та належить на праві власності боржнику (Іпотекодавець - ПАТ "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка").

Підставою для закінчення виконавчого провадження та передачі у власність майна стала заява стягувача (ПАТ "ВТБ Банк") №8768/15 від 12.10.2015р., акт державного виконавця від 24.04.2015р.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ПАТ "ВТБ Банк" зареєстроване право власності на майно, а саме: будівлю адмінбудинку загальною площею 1248,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Дорошенка, 4.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.02.2017р. у справі № 927/788/16).

Слід зазначити, що Банк звернувся одночасно з позовними вимогами до Позичальника (ТОВ "Диво") у даній справі (17.10.2012р.), який висунув заперечення проти вимог кредитора, та Іпотекодавця (Приватного акціонерного товариства "Тернопільський ремонтно-монтажний комбінат "Торгтехніка") у справі №3/68/5022-860/2012 (18.10.2012р.).

Тобто, вищезазначеним рішенням встановлено заборгованість Боржника - Іпотекодавця перед Банком, при цьому, Позичальник залучений господарським судом на правах третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, і між останнім та Банком існував спір щодо суми позовних вимог, заявлених до стягнення, суми яких є ідентичними у даній справі та справі №3/68/5022-860/2012.

У зв'язку із запереченнями Позичальника (ТОВ "Диво") щодо заявленої до стягнення суми позову, не можливістю встановити підстави застосування підвищеної відсоткової ставки, так як така залежать від руху коштів по сумі виручки по рахунках відкритих у Банку, що потребувало перевірки на відповідність згідно даних виписок по особовому рахунку, позабалансових рахунках, на яких банк здійснює облік заборгованості по кредитному договору в порядку передбаченому вимогами Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 27.12.2007р. №481, що стало підставою для призначення судової фінансово-кредитної експертизи.

На вирішення експерта поставлено питання: 1/. Чи відповідає 4 900 000,00 грн. - сума боргу по кредиту фактичній сумі заборгованості ТОВ "Диво" перед ПАТ "ВТБ Банк" за кредитним договором №23/11-К від 20.06.2011р.? Чи відповідає сума пені - 219 493,15 грн. нарахована на суму кредиту в період з 20.07.2012р. по 05.11.2012р.? Чи проводилося погашення суми тіла кредиту та пені в іншій черговості ніж передбачено п.2.7 Кредитного договору №23/11-К? Якщо так, то як вплинуло порушення п. 2.7 кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р. на суму перерахування та сплати кредиту і пені по сумі кредиту? 2/. Чи відповідає 746 209,59 грн. - сума боргу по відсотках за період з 03.05.2012р. по 05.11.2012р. фактичній сумі заборгованості ТОВ "Диво" перед ПАТ "ВТБ Банк" за умовами кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р., враховуючи погоджені сторонами базовий розмір процентів за користування кредитом та підстави і розмір їх збільшення? Чи відповідає сума пені 25 563,63 грн. нарахована на суму відсотків в період з 03.05.2012р. по 05.11.2012р.? Чи підтверджено документами фінансової звітності підставу для збільшення відсоткової ставки за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р. та договорів про внесення змін до нього? Чи проводилося погашення суми відсотків та пені в іншій черговості ніж передбачено п.2.7 Кредитного договору №23/11-К? Якщо так, то як вплинуло порушення п. 2.7 кредитного договору №23/11-К від 20.06.2011р. на суму перерахування та сплати відсотків і пені по сумі відсотків?

За результатами висновку судової експертизи №6136 від 06.03.2017р., станом на 05.11.2012р., відповідає дійсності сума боргу по тілу кредиту - 4 900 000,00 грн. та сума нарахованої пені - 219 493,15 грн., при цьому, погашення по тілу кредиту та пені за період з 20.07.2012 р. по 05.11.2012р. не проводилося, а тому не представляється можливим встановити порушення п.2.7 умов кредитного договору №23/11-к від 20.06.2011р. щодо черговості платежів.

Що стосується заявлених до стягнення відсотків за користування кредитом та підвищених відсотків за користуванням кредитом, то згідно висновку експертизи сума заборгованості по відсотках станом на 05.11.2012р. підтверджується у розмірі - 595 047,95 грн. та пені у сумі 18 925,18 грн.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 42 ГПК України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що Банк не підтвердив первинними бухгалтерськими документами підстави застосування підвищених відсотків, а тому суд приймає до уваги висновок експерта як належний доказ.

Отже, обґрунтовано заявленою сумою позову станом на 05.11.2012р. є 5 733 466,28 грн., із яких: тіло кредиту - 4 900 000,00 грн.; пеня по тілу кредиту - 219 493,15 грн.; відсотки - 595 047,95 грн.; пеня по відсотках - 18 925,18 грн.

Позивач не надав суду доказів (виписки по рахунках), що станом на день прийняття рішення за відповідачем обліковується непогашена заборгованість по Кредитному договору №23/11-К від 20.06.2011р.

Навпаки, матеріалами справи підтверджено, що позивач на погашення боргу по Кредитному договору №23/11-к в сумі 5 733 466,28 грн. отримав у власність майно вартістю 6 700 000,00 грн., яке позивачем зареєстровано на праві власності 18.06.2015р., а виконавче провадження ВП №46517053 у справі закінчено і, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, будь-яких дій після прийняття державним виконавцем постанови від 26.10.2015р. не вчинялося.

Отже, борг по кредитному договору №23/11-К станом на день прийняття рішення відсутній.

Щодо доводів позивача, що Банк покрив даною сумою частково борг по Кредитному договору №16/10-К від 29.12.2010р. у справі №3/33/5022-372/2012, суд відхиляє, оскільки дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у справі №3/68/5022-860/2012 не оскаржувалися, що свідчить про погодження Банку закрити заборгованість по кредитному договору №23/11-К від 20.06.2011р., який є предметом спору у даній справі.

Враховуючи, що рішення суду виконується в порядку передбаченому нормами Закону України "Про виконавче провадження", а тому Банк не вправі здійснювати корегування здійснених платежів на виконання конкретного рішення суду на свій розсуд, так як такі дії порушують порядок виконання рішення встановлений чинним законодавством.

Щодо постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 24.04.2015р. ВП №33734392 (виконавче провадження не закінчено), винесеної на виконання наказу господарського суду Тернопільської області №3/33/5022-372/2012 від 03.07.2012р., якою в рахунок погашення часткового боргу по Кредитному договору №16/10-К від 29.12.2010р. передано те ж саме майно, можна прийти до висновку, що за рахунок даного майна покрита частина боргу 966 533,72 грн., яка складає різницю між вартістю переданого майна у виконавчому провадженні ВП №46517053 та сумою стягнення (6 700 000,00 грн. - 5 733 466,28 грн. = 966 533,72 грн.).

Так, враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено "29" травня 2017 р.

Суддя М.С. Стадник