ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р.Справа № 922/1300/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євромет", м. Харків
до Brinker Global SDN BHD, Cheras, Selandor, Malaysia
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність №2 від 10.01.2017р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Євромет" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Brinker Global SDN BHD, Cheras, Selandor, Malaysiа, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48628,54 доларів США (1235717,58 грн.), посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно контракту №139/СОМР/ОТР від 24.04.2015р., який був укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 18533,77 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2016р. судом було прийнято позовну заяву до розгляду. Порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.07.2016р. о (об) 10:00.

Цією ж ухвалою, відповідно до п. b) ч. 2 ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція), строк, достатній для розгляду даної справи встановлений до 22.10.2016р. В подальшому для належного повідомлення відповідача про дачу, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладався та строк розгляду справи було продовжено до 22.04.2017р. згідно ухвали про відкладення розгляду справи від 03.10.2016р.; до 22.09.2017р. згідно ухвали про відкладення розгляду справи від 05.04.2017р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення пакету документів, визначених Конвенцією, Центральному органу Малайзії, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6 та поштовим повідомлення про вручення названих документів Центральному органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, а з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

24.04.2015 року між позивачем та UNIGLENCE SND BHD був укладений зовнішньоекономічний контракт №139/СОМР/ОТР (далі - договір, контракт).

16.02.2016 до вказаного контракту було укладено додаткову угоду №7, якою були внесені зміни до контракту в частині найменування продавця, та UNIGLENCE SND BHD було змінено на Brinker Global SDN BHD.

Відповідно до п. 1.1 контракту, продавець (відповідач) зобовязався продати та поставити, а покупець (позивач) зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах цього контракту.

Сортамент, кількість, строк, ціна та адреса доставки, а також інші необхідні умови поставки узгоджуються сторонами у специфікаціях до цього контракту, які є його невід'ємною частиною (п. 1.2 контракту).

Згідно п. п. 2.1 та 2.2 контракту, його загальна сума становить 400000,00 USD. Усі розрахунки між сторонами здійснюються USD.

Відповідно до п. 2.3 контракту, ціна на поставлений товар зазначається у специфікаціях до цього контракту. Ціна товару включає у себе вартість самого товару, вартість експертної упаковки, маркування та інші витрати відповідно до умов поставки.

На виконання умов контракту, 28.10.2015 сторони підписали специфікацію №5 до контракту №139/СОМР/ОТР на загальну суму 85100,00 доларів США.

Згідно п. 3 специфікації, умови оплати - 55% - передоплата за розміщення замовлення, 45% - на протязі 15 днів після отримання копії коносамента.

Позивач на виконання специфікації №5 від 28.10.2015р. здійснив оплату двома платежами: 2201.2016р. у розмірі 15626,89 доларів США; 09.03.2016р. у розмірі 33001,65 доларів США.

Відповідно до п. 6 специфікацій, готовність товару до відвантаження на протязі 35 днів з моменту отримання 30% передплати.

Згідно п. 6 специфікації, відвантаження товару на протязі 10 днів з моменту отримання 55% передоплати.

Отже, товар мав бути готовий до відвантаження 20.03.2016 за специфікацією №5.

Проте, відповідач товар до відвантаження не підготував.

Відповідно до п. 10.3 контракту, у разі неможливості поставки товару, продавець зобовязаний здійснити повернення оплаченої покупцем передплати, а саме: не отовареної суми валютних коштів, не пізніше 60 календарних днів з дати списання валютних коштів з рахунку покупця. Отже, сума переплати повинна бути повернута 09.05.2016р. відповідно.

Проте, передплата відповідачем повернута позивачу не була, що й стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 265 Господарського кодексу України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 48628,54 грн. доларів США (сума передоплати за контрактом) правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 179, 180, 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з BRINKER GLOBAL SND BHD (7, Jalan Kasturi 3, Taman Kasturi, 43200, Cheras, Selangor, Malaysia, p/p 40 CIMB BANK BERHAD SWIFT: CIBBMYKL) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євромет" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 95, кім. 4, 15-17 , р/р 8973 в ПАТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528) - 48628,54 грн. доларів США та 18535,77 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_2