ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 справа № 908/5457/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Малашкевич С.А., Будко Н.В. , Мартюхіна Н.О. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Бірчак К.Є. ОСОБА_5 - представник за дов.; не з'явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від01.02.2017
у справі№ 908/5457/15 (суддя Корсун В.Л.)
за позовомЗапорізької міської ради, м.Запоріжжя
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
провнесення змін до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.02.2017р. у справі № 908/5457/15 задоволено позовні вимоги Запорізької міської ради, м.Запоріжжя до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, внаслідок чого змінено пункт 5 договору оренди землі від 19.12.06, укладений між Запорізькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, та викладено його в наступній редакції: «п. 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6 085 801 грн. 70 коп. (шість мільйонів вісімдесят п'ять тисяч вісімсот одна грн. 70 коп.) в цінах 2015 року»; змінено пункт 9 договору оренди землі від 19.12.06, укладений між Запорізькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, та викладено його в наступній редакції: «п. 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 182 574 грн. 05 коп. (сто вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сімдесят чотири грн. 05 коп.), що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року.».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції, оскільки, на його думку, останнє прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи, та з порушенням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт зазначив, що позивачем не було доведено належними доказами, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яку орендує відповідач, дійсно складає 6 085 801, 70 грн., що є підставою для розрахунку орендної плати за землю, та позовні вимоги про внесення змін до п. 5 і п. 9 Договору оренди не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на момент прийняття судового рішення у цій справі дійсна нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 5 681 224,96 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2017р. розгляд справи відкладався.

В призначене судове засідання з'явився лише представник позивача, відповідач правом на участь у судовому засіданні не скориствся, до суду не прибув.

Усі учасники спору були належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання відповідно до вимог статті 98 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка сторін судом не визнавалася обов'язковою, колегія суддів, з урахуванням думки представника позивача, який з'явився в судове засідання, дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі зазначеного представника.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Свою позицію обгрунтував письмово у відзиві № б/н б/д, який надав до суду.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.12.06 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_6 (Орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.06.07 за № 91.

За умовами п. 1. вказаного вище договору, Орендодавець, відповідно до рішення Запорізької міської ради № 6/93 від 20.09.06, зобов'язався надати, а Орендар прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для розташування господарчих споруд та гаражів службового транспорту, яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5914 га.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: майновий виробничий комплекс, який є власністю орендаря, інші об'єкти інфраструктури відсутні (п. 3 договору).

Земельна ділянка передається в оренду разом з майновим виробничим комплексом (п. 4 договору).

Згідно з п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 721 212,30 грн. (в цінах 2006 року).

За умовами п. 8 договору його укладено на дев'ятнадцять років.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 7 212 грн. 12 коп. за календарний рік в цінах 2006 року. (п. 9 договору). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 договору).

Пунктом 15 договору визначено, що цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі транспорту, зв'язку.

У відповідності із п. 19 договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід'ємним додатком до договору.

Факт передачі спірної земельної ділянки в оренду підтверджується наявним в матеріалах цієї справи актом прийому-передачі від 26.06.07, який підписано уповноваженим представником Орендодавця та особисто Орендарем (ПП ОСОБА_6.), а також засвідчений печатками сторін.

У відповідності із п. 12 договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, рішенням Запорізької МР від 27.07.11 № 16 було затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя. Згідно із текстом цього рішення міська рада керуючись Законами України "Про оренду землі", Законом України «Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування", в інтересах територіальної громади м. Запоріжжя вирішила: затвердити розміри орендної плати на земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі згідно з додатком (п. 1).

Пунктом 1 додатку до зазначеного вище рішення від 27.07.11 № 16 Запорізькою МР було затверджено коефіцієнт "К", який становить "3" та згідно якого визначається розмір орендної плати на земельні ділянки, на які розповсюджується - «всі земельні ділянки м. Запоріжжя, крім пунктів наведених нижче» (...).

26.06.12 Запорізькою МР прийнято рішення № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя", згідно із яким вказана рада керуючись Законами України "Про оренду землі", Законом «Про місцеве самоврядування в Україні", Податковим кодексом України, в інтересах територіальної громади м. Запоріжжя вирішила: внести зміни до рішення міськради від 27.07.11 № 16 шляхом викладення в новій редакції додатка до рішення, який додається (п. 1). Зобов'язати орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, встановлений в договорі оренди землі, не відповідає даному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03.03.08 № 79 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя", укласти додаткові угоди на збільшення орендної плати (п. 2). Доручити управлінню із питань земельних відносин міської ради провести претензійно-судову роботу з орендарями, з якими укладені договори оренди земельних ділянок, визначених у пунктах 2, 3, 8, 9, 10 додатку до рішення, з метою приведення розміру орендної плати за землю у відповідність до даного рішення (п. 3). Управлінню внутрішньої політики, преси та інформації оприлюднити дане рішення у засобах масової інформації (п. 4). Дане рішення набирає чинності з 01.01.13 (п. 5).

Зміст додатку (розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі) до рішення міської ради від 26.06.12 № 37, яким було визначено коефіцієнт "К", згідно з яким визначається розмір орендної плати, у т.ч. пункт "1" порядкового номеру, свідчить, що коефіцієнт, відповідно до якого визначається розмір орендної плати на земельні ділянки, до кола яких відноситься і земельна ділянка, яка знаходиться в тимчасовому користуванні у відповідача у цій справі загальною площею 0,5914 га, складає "3".

Як встановлено судом, листом від 10.06.15 № 01/02-32/01883 Запорізька міська рада звернулась до ФОП ОСОБА_6 з пропозицією про внесення змін до договору оренди землі у зв'язку із зміною рішенням міської ради від 26.06.12 № 37 коефіцієнту розміру орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя. Так, Запорізька міська рада керуючись ст. 188 ГК України вказаною пропозицією запропонувала відповідачу внести зміни до договору оренди землі зареєстрованого 26.06.06 за № 91, шляхом викладення п. 9 у наступній редакції: «п. 9. орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 182 574 грн. 05 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року.

Вбачається, що до вищевказаного листа Запорізькою міською радою був доданий розрахунок орендної плати за земельну ділянку та додатковий договір до договору оренди землі.

Як свідчить зміст вказаного додаткового договору, позивачем запропоновано відповідачу, зокрема: викласти пункти 5 та 9 договору від 26.06.07 № 91 в наступній редакції:

- «п. 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6 085 801 грн. 70 коп. (в цінах 2015 року»);

- «п. 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 182 574 грн. 05 коп. (сто вісімдесят дві тисячі п'ятсот сімдесят чотири гривні 05 коп.), що складає 3% від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року.

Факт направлення Запорізькою міською радою на адресу відповідача вказаного листа з додатками підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме належним чином засвідченими копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення форми № 119 та фіскальним чеком від 16.06.15 № 9650 (том 1, арк. с. 21).

Разом з тим, відповідач спірного додаткового договору до договору оренди землі від 19.12.06, який з 26.06.06.

Задовольняючи повні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Запорізької міської ради є доведеними, обґрунтованими та підтвердженими доданими документами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України "Про оренду землі" визначає істотні умови договору оренди землі, серед яких є і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, правовідносини щодо оренди землі полягають у оплатному користуванні земельною ділянкою на умовах, передбачених договором. Такі правовідносини (і зобов'язання щодо оплатної передачі і зобов'язання щодо користування і сплати орендної плати) виникають між орендодавцем і орендарем одночасно в момент укладання договору оренди.

Умовами п. 32 договору оренди землі сторони передбачили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

У відповідності із п. 12 договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках, передбачених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі ПК України у відповідній редакції) (п. 1.1. ст. 1).

Згідно із ст. 4 ПК України, установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою АР Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України (п. 4.4.).

Відповідно до ст. 6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (п. 6.1.) Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій (п. 6.2.).

Статтею 12 ПК України визначено повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради АР Крим, сільських, селищних та міських рад щодо податків та зборів. При цьому, (…) сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п. 12.3 ст. 12 зазначеного Кодексу). Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 12.3.1.). Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 12.3.4.). До повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать (п. 12.4.): 12.4.1. встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; 12.4.2. визначення переліку податкових агентів згідно із ст. 268 цього Кодексу; 12.4.3. до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

За п. 12.5. зазначеної статті, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Приписами п. 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (у відповідній редакції) визначено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Аналіз зазначених вище чинних норм надають суду підстави для висновку про те, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то прийняття Запорізькою міською радою рішення від 26.06.12 № 37, яким змінено розмір орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі, а саме у вигляді зміни коефіцієнту "К" розміру орендної плати, в т.ч. на «всі земельні ділянки м. Запоріжжя крім пунктів, наведених нижче» (у даному випадку такими пунктами є пункти із 2, 3, 4, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 5, 6, 7, 8, 9, 10), є підставою для перегляду розміру орендної плати, погодженої сторонами в договорі оренди землі від 19.12.06, який зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП "ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.06.07 за № 91.

Вказане також повною мірою відповідає п. 12 підписаного між сторонами без заперечень спірного договору оренди землі, за змістом якого розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі прийняття Орендодавцем (Запорізькою міською радою) рішення про збільшення або зменшення орендної плати.

Матеріали справи свідчать, що станом на 01.02.17, тобто станом на час прийняття процесуального рішення у справі № 908/5457/15 по суті спору, рішення Запорізької міської ради від 27.07.11 № 16 та від 26.06.12 № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя" є чинними. Доказів зворотнього учасниками судового розгляду суду не надано. А тому, суд виходить з того, що вказані рішення міської ради є обов'язковими до виконання на відповідній території в силу норм ст. 144 Конституції України і ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно з пп. 270.1.1 ст. 270 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базою оподаткування відповідно до статті 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ ПК.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Враховуючи вищевикладене, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є загальнодержавним податком, мінімальний граничний розмір якого регулюється Податковим кодексом України. Зокрема, розмір річної орендної плати для земельних ділянок несільськогосподарського призначення не може бути меншим 3-х відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Ст. 289 ПК України унормовано, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.1). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (п. 289.2). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів АР Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (п. 289.3).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності (ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель").

Частиною 3 ст. ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Частинами 1, 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що на момент прийняття рішення у справі була дійсна інша нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, яка складає 5 681 224,96 грн., відповідно до Витягу з технічної документації № 5156 від 08.08.2016р.

Вказані доводи апелянта не приймаються апеляційнийм господарським судом до уваги, з огляду на наступне.

Згідно із Витягом № 15-28-0.4-1363/2-15 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки № НОМЕР_1, наданим позивачем, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки у цінах 2015 року становить 6 085 801,70 грн.

Судом прийнято до уваги, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.16 по справі № 808/8733/15 (яка набрала законної сили 12.09.16) залишено без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.16 по справі № 808/8733/15, якою було відмовлено у задоволені позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 до Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області, третя особа - Запорізька міська рада, про скасування Витягу Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 25.05.15 (Додаток до листа від 26.05.15 № 15-28-0.4-1363/2 - загальною площею 5 914,00 м2, місцезнаходження: Україна, Запорізька область, АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1).

Тобто, на час розгляду справи даний Витяг є чинним.

Докази скасування судом касаційної інстанції ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.16 по справі № 808/8733/15 та постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.16 по справі № 808/8733/15 станом на час прийняття рішення по даній справі № за 908/5457/15 представниками сторін до суду не надано, та про наявність такого судового рішення суду не повідомлено.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки № НОМЕР_1 у цінах 2015 року в розмірі 6 085 801,70 грн. зазначена у Витязі за № 15-28-0.4-1363/2-15 від 25.05.15 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, якою позивач у т.ч. обґрунтовує свої позовні вимоги, є обґрунтованою та такою, що ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Як вбачається із наданого відповідачем іншого Витягу № 5156 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 08.08.16, відбулася зміна категорії земель за функцією призначення на землі транспорту і зв'язку, тоді як за Витягом № 15-28-0.4-1363/2-15 від 25.05.15 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки № НОМЕР_1 категорія земель за функцією призначення була визначена, як землі комерційного використання. Зміна категорії земель за функцією призначення відбулася вже після порушення провадження у даній справі № 908/5457/15, у зв'язку із зміною відповідачем виду основної діяльності за КВЕД на: іншу допоміжну діяльність у сфері транспорту (52.29).

Станом на час звернення з позовом до суду (23.10.15) вказаної обставини не існувало, оскільки Витяг № 5156 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки було складено уповноваженими особами Держгеокадастру у Запорізькому районі 08.08.16.

Також судом враховано, що Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 12.09.16 по справі 808/8733/15 було встановлено відповідність фактичним обставинам справи висновку суду першої інстанції стосовно того, що діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, який використовує земельну ділянку за договором оренди, є комерційною, і що відповідачем (Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області) правомірно застосований коефіцієнт функціонального використання на рівні 2,5 під час визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка наведена у Витязі № 15-28-0.4-1363/2-15 від 25.05.15 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України визначено, що обставини, встановлені, зокрема рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно вказано, що відповідно до Витягу № 5156 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 08.08.16, відбулася зміна категорії земель за функцією призначення у зв'язку зі зміною відповідачем виду основної діяльності на земельній ділянці, яка була надана йому в оренду.

Тобто, складення нового витягу за іншим видом діяльності може бути підставою для звернення відповідача до орендодавця про зміну в наступному умов укладеного договору оренди земельної ділянки, та розрахунку орендної плати відповідно до нового Витягу, у зв'язку із зміною виду діяльності.

Таким чином, господарський суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя, а рішення господарського суду Запорізької області від 01.02.2017р. у справі № 908/5457/15 вважає законним, обґрунтованим прийнятим у відповідності з нормами чинного законодавства, та таким, що підлягає залишенню без змін.

Результати апеляційного провадження у справі оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 01.02.2017р. у справі № 908/5457/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 01.02.2017р. у справі № 908/5457/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий С.А. Малашкевич

Судді: Н.В. Будко

Н.О. Мартюхіна