ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017р. Справа № 914/457/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів,

до відповідача ОСОБА_2 співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-плюс», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Добрий двір», м. Мостиська,

про стягнення 17906,74 грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_4 - представник,

від відповідача ОСОБА_5 - представник,

від третьої особи ОСОБА_6 - представник.

Суть спору: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», м. Львів, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-плюс», м. Львів, 16166,78 грн. заборгованості, 414 грн. трьох процентів річних, 1325,96 грн. інфляційних та судових витрат у справі. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов Договору про переведення боргу за № 1/06/04/2016 від 06.04.2016 р., з урахуванням укладеного між сторонами Договору про розтермінування цієї заборгованості від 08.04.2016 р., а також нормами ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України. Згодом позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог до 16166,78 грн. основного боргу, 561,13 грн. інфляційних та 106,87 грн. трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 09.03.2017 р. на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Добрий двір», м. Мостиська, чий борг за Договором № 570137 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 11 червня 2014 р. у розмірі 19957,05 грн. переведено на відповідача у справі трьохстороннім Договором про переведення боргу за № 1/06/04/2016 від 06.04.2016 р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у наявних у матеріалах справи ухвалах суду. За клопотанням відповідача ухвалою суду від 10.05.2016 р. строк розгляду справи продовжено відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 16.05.2017 р. надала суду докази сплати відповідачем 10.05.2017 р. та 12.05.2017 р. по 2000 грн. заборгованості (разом 4000 грн.), просила суд задоволити решта позовних вимог, заявлених у заяві про зменшення позовних вимог від 21.04.2017 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях повідомив суд про часткову сплату заборгованості та фактично визнав зменшені позовні вимоги на суму 12834,77 грн., оскільки просив розстрочити виконання рішення суду в цій частині на 24 місяці. Клопотання про розстрочку виконання рішення суду мотивоване тим, що арешт рахунків відповідача на цю суму може унеможливити здійснення ним розрахунків за решту житлово-комунальних послуг та виплату зарплати працівникам.

Представником третьої особи у справі надано суду копію акту здачі-приймання робіт № УО-0000070 від 31.03.2016 р. на суму 19957,05 грн. компенсації витрат на водопостачання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між позивачем, відповідачем та третьою особою у справі 06 квітня 2016 р. укладено Договір про переведення боргу за № 1/06/04/2016. Відповідно до умов цього Договору (п.п. 1.1., 2.2., 7.3.) третя особа у справі перевела відповідачеві борг в розмірі 19957,05 грн., який виник за Договором на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі № 570137 від 11.06.2014 р. з усіма додатками, укладеними до нього. У пункті 1.1. Договору № 1/06/04/2016 сторони зазначили, що борг в розмірі 19957,05 грн., який переводиться за цим договором, підтверджується рахунком від 06.04.2016 р., наданим позивачем (Кредитором). Відповідач зобовязувався сплатити позивачеві 19957,05 грн. боргу в строк до 30 квітня 2016 р. У разі невиконання відповідачем своїх зобовязань по цьому Договору, у відповідності до пунктів 1.1. та 2.2. договору, зобовязання по сплаті заборгованості повертаються до первісного боржника (третя особа у справі).

Однак, згодом, 08 квітня 2016 р., між сторонами у справі укладено Договір про розтермінування сплати 19957,05 грн. заборгованості згідно Договору № 1/06/04/2016 від 6 квітня 2016 р. Цим договором сторони фактично погодили нові, змінені, умови сплати 19957,05 грн. заборгованості. Так, у п. 3 Договору від 08.04.2016 р. сторони погодили графік сплати грошових коштів з травня 2016 р. по квітень 2017 р. (до 30 квітня 2017 р.) та у п. 9 Договору встановили, що він набирає чинності з моменту підписання і діє терміном на 12 місяців. У пункті 6 сторони також зазначили, що в разі невиконання відповідачем у повному обсязі та у визначені терміни умов цього договору позивач залишає за собою право на стягнення заборгованості в судовому порядку. Відповідач 16.09.2016 р. сплатив на рахунок позивача 3750 грн. на підставі Договору реструктуризації № 1/06/04/2016 від 08.04.2016 р. Позивач 20.09.2016 р. звернувся до відповідача з претензією за № 10-5354 з вимогою сплатити заборгованість, яка виникла на підставі договору від 08.04.2016 р. Відповіді на претензію відповідачем не надано. У ході судового розгляду справи відповідачем додатково сплачено ще 4000 грн. заборгованості 10.05.2017 р. та 12.05.2017 р. по 2000 грн. відповідно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.03.2017 р., підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до ст. ст. 520, 521, 525, 526, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 Цивільного Кодексу України, а саме: він вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов»язання, яке передається новому боржникові.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не виконав взяте на себе зобов»язання за Договором від 08.04.2017 р. у повній мірі. Станом на день вирішення справи судом у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані докази поступлення на рахунки позивача 12207,05 грн. заборгованості за договором від 08.04.2017 р., яка мала бути сплачена до 30.04.2017 р. включно. За таких обставин, враховуючи, що договір є обовязковим до виконання сторонами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 12166,78 грн. заборгованості за договором про розтермінування заборгованості від 08.04.2016 р. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідно до наявних у матеріалах справи банківських виписок відповідач сплатив 3750 грн. 16.09.2016 р. та по 2000 грн. 10.05.2017 р. та 12.05.2017 р. відповідно, провадження у справі в частині стягнення 4000 грн. заборгованості підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в зв»язку з відсутністю предмета спору.

Позивачем також правомірно, з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати боргу, заявлено вимогу про стягнення з відповідача 561,13 грн. інфляційних та 106,86 грн. трьох процентів річних, нарахованих за період з серпня 2016 р. по лютий 2017 р. ОСОБА_2 співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-плюс», м. Львів, протягом цього періоду прострочило виконання грошового зобов'язання.

Суд вважає за можливе на підставі ст. 121 ГПК України частково задоволити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду на 16 місяців, шляхом стягнення з відповідача присуджених до сплати за рішенням суду сум протягом перших п»ятнадцяти місяців по 902,17 грн. щомісячно та протягом шістнадцятого місяця 902,22 грн. Такого висновку суд дійшов з огляду на необхідність надання відповідачу можливості забезпечити належну і своєчасну оплату решти, отриманих мешканцями житлового будинку житлово-комунальних послуг, та виплати заробітної плати його працівникам.

Судові витрати у справі на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, у тому числі й пропорційно розміру позовних вимог, провадження у справі щодо яких підлягає припиненню. Спір в цій частині справи виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 80, 82, 84, 85, 116, 121 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 співвласників багатоквартирного будинку «Едельвейс-плюс» (79054, м. Львів, вул. Караджича, 29Г, ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (79017, м. Львів, вул. Зелена, 64 ) 12166,78 грн. заборгованості, 561,13 грн. інфляційних, 106,86 грн. трьох процентів річних та 1600 грн. судового збору з розстрочкою виконання рішення на шістнадцять місяців, шляхом сплати протягом перших п»ятнадцяти місяців по 902,17 грн. щомісячно та протягом шістнадцятого місяця 902,22 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. Провадження у справі щодо решти позовних вимог припинити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 18.05.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.