РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа №902/1004/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Павлюк І. Ю. ,

судді Огороднік К.М.

при секретарі Рильнику Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" ОСОБА_1, на рішення господарського суду Вінницької області від 02.03.2017 року у справі №902/1004/16

позивач: Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк"

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2Ем.Джі."

третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс",

про стягнення 351 162,87 грн.

За участю представників:

ПАТ "Радикал Банк" - ОСОБА_3 (довіреність №2473/16 від 11.11.2016 року)

ТзОВ "ОСОБА_2Ем.Джі." - ОСОБА_4 (договір №16 від 10.12.2016 року)

ТзОВ "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс" - ОСОБА_5 (довіреність від 20.02.2017 року)

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 02.03.2017 року у справі №902/1004/16, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.03.2017 року (колегія суддів у складі головуючий суддя Колбасов Ф.Ф., суддя Банасько О.О., суддя Матвійчук В.В.), відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" 5100,00 грн., відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що позивач не є кредитором у зобов'язанні за кредитним договором №К-5571/8-980 від 21.06.2013 року, що виключає право вимоги позивача за цим договором.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Вінницької області ПАТ "Радикал Банк" оскаржив його в апеляційному порядку.

У своїй апеляційній скарзі ПАТ "Радикал Банк" просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Радикал Банк" задоволити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в порядку приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду було проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів) вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав визначених частиною 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та встановлено, що договір про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року відповідно до вимог цієї статті є нікчемним, оскільки укладений на умовах, гірших за звичайні.

Крім того, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" ОСОБА_6 на адресу ГСУ Національної поліції України направлено повідомлення про наявність в діях службових осіб Банку та ТОВ "Компанія з управління активами "АРБ ІНВЕСТМЕНС" ознак кримінальних правопорушень, що призвело до нанесення шкоди у розмірі 770 млн. грн.

За інформацією ГСУ Національної поліції України №197424/1/2-2015р. від 11.12.2015 року, за результатами розгляду повідомлення внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000635 за фактом вчинення службовими особами ПАТ "Радикал Банк" та ТОВ "Компанія з управління активами "АРБ ІНВЕСТМЕНС" кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду у справі №902/1004/16 від 06.04.2017 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю., прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача ПАТ "Радикал Банк" на рішення господарського суду Вінницької області від 02.03.2017 р. у справі №902/1004/16.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду № 01-04/579 від 15.05.2017 року, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І., відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №902/1004/16.

Автоматизованою системою документообігу Рівненського апеляційного господарського суду, визначено колегію суддів для розгляду справи №902/1004/16 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Огороднік К.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду у справі №902/1004/16 від 15.05.2017 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Огороднік К.М., прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_7" на рішення господарського суду Вінницької області від 02.03.2017 року у справі №902/1004/16.

Від представника відповідача 15.05.2017 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому в якому посилається на те, що згідно з довідкою від 09.07.2015 року ПАТ "Радикал Банк" підтверджено відсутність жодних кредитних зобов'язань ТОВ "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" перед ПАТ "Радикал Банк" за рядом попередньо укладених договорів, в тому числі за кредитним договором №К-5571/8-980 від 21.06.2013 року, оскільки відповідно до договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року, ПАТ "Радикал Банк" відступив право вимоги за кредитним договором №К-5571/8-980 від 21.06.2013 року ТОВ "Компанія з управління активами "АРБ ІНВЕСТМЕНС", а тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

15.05.2017 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких посилається на те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №К-5571/8-980 від 21.06.2013 року є безпідставними, оскільки договір про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року є дійсним та чинним. Дійсність та чинність вищезазначеного договору підтверджено судовими рішеннями у справах №904/8033/15, №925/1798/15, 911/5087/15, а тому ТОВ "Компанія з управління активами "АРБ ІНВЕСТМЕНС" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представником ПАТ "Радикал Банк" 15.05.2017 року подано клопотання про зупинення провадження у справі №902/1004/16, у зв'язку з тим, що у конституційному провадженні Конституційного суду України на розгляді перебуває подання Верховного Суду України щодо конституційності в цілому Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012 року положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч.4 ст.13, ст.ст.21,22,ч.ч.1,4,5 ст.41 Конституції України, що питання законності положень Закону, має суттєве значення для правильного та об'єктивного розгляду даної справи, просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за конституційним поданням Верховного суду України до Конституційного суду України.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, про що виносить ухвалу.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом вказаної для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з'ясовує як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування ч. 1 ст. 79 ГПК України.

У п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3 і 4 ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відсутні підстави, які унеможливлюють розгляд даної справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду в судовому засіданні 15.05.2017 року, заслухала представників позивача, відповідача та третьої особи, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення третьої особи, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 02.03.2017 року у справі №902/1004/16 - без змін виходячи з наступного.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із заміною сторони у зобовязанні здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж Кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 203 цього ж кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 2 ст. 207 цього ж кодексу передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Підстави визнання правочинів нікчемними передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" від 09.11.2015 року №203 на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 року №769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк", вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ "Радикал Банк" з 10.11.2015 по 09.11.2017 року включно, з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Радикал Банк" (т.1. а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" укладено кредитний договір №К-5571/8-980, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в кредит, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідач повинен сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невідємну частину договору (т.1 а.с. 11).

Кредит надається в сумі 450000,00 грн. (п. 1.1.1. договору). Термін остаточного повернення кредиту - 20.06.2017 року (п.1.1.2. кредитного договору). Згідно з п. 1.1.3. кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом складає 22% річних.

Також сторонами у справі до кредитного договору було укладено додатковий договір №1 від 24.03.2014 року (т.1. а.с. 20).

На забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору №К-5571/8-980 сторонами також було укладено договір застави транспортного засобу марки Scania R420 LАх2МЕВ, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР 0202031 від 08.06.2013 року.

В забезпечення виконання зобовязань відповідача (позичальника) перед позивачем, було укладено договір застави транспортного засобу марки ВОDЕХ, моделі КІS 33, типу напівпричіп-самоскид-Е, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР 020230 від 08.06.2013 року. Відповідач допустив порушення своїх зобов'язань по кредитному договору №5571/8-980 від 21.06.2013 року перед ПАТ "Радикал Банк"(т.1 а.с. 21 - 28).

Також, місцевим господарським судом встановлено, що 09.07.2015 року між позивачем - ПАТ "Радикал Банк" як первісним кредитором та третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс" був укладений договір про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року, відповідно до якого первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги сплати грошових коштів від позичальників зазначених у додатку №1 до цього договору, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові у зобов'язаннях, зазначених в додатку №1 до цього договору, в тому числі по кредитному договору №К-5571/8-980 від 21.06.2013 року (п. 24 додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року).

Згідно з додатку №1 до договору відступлення права вимоги від 09.07.2015 року, в редакції додаткового договору №1, до нового кредитора перейшло право вимоги за сорока двома кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №К-5571/8-980-980 від 21.06.2013 року, укладеним між ПАТ "Радикал Банк" та ТОВ "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ".

У пункті 1.5. Договору відступлення права вимоги від 09.07.2015 року та додатку до договору №1 від 09.07.2015 року сторони передбачили, що станом на день укладення цього договору зобов'язання боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором№К-5571/8-980 від 21.06.2013 року, становить 323 370 538,18 грн. - основна сума заборгованості та 8 873 679,69 грн., - проценти, нараховані за користування грошовими коштами.

Відповідно до пункту 2 договору, за відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору не пізніше 15.07.2015 року суму у розмірі 100539250,03 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок, відкритий у первісного кредитора №0001, МФО 319111, (т.1 а.с. 219 - 222).

09.07.2015 року між ПАТ "Радикал Банк" та ТОВ "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс" було підписано акт прийому-передачі оригіналів документів (т.1 а.с. 227 - 229).

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 17.01.2017 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестментс".

Місцевим господарським судом встановлено, що згідно платіжного доручення №15360 від 09.07.2015 року, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс" перерахувало на рахунок позивача, зазначений у пункті 2 договору про відступлення права вимоги грошові кошти у розмірі 248092030,78 грн.

Листом від 09.07.2015 року ТОВ "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс" було повідомлено ТОВ "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" про заміну кредитора у кредитному договорі №К-5571/8-980-980 від 21.06.2013 року.

Також, довідкою від 09.07.2015 року ПАТ "Радикал Банк" підтверджено відсутність кредитних зобов'язань ТОВ "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" перед ПАТ "Радикал Банк" (т.1 а.с. 136).

Окрім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2015 року у справі №904/8033/15 (яке залишено без змін постановами Дніпропетровського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України у справі №904/8033/15) за позовом ТОВ „Інвестиційна компанія Екоресурс до ПАТ „ОСОБА_8, ТОВ „Компанія з управління активами „АРБ Інвестменс" про визнання договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року, не дійсним, було встановлено, що відступлення права вимоги за договором від 09.07.2017 року відбулося на оплатній основі, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання такого договору нікчемним.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищий господарський суд України у п.2.6 постанови пленуму №18 від 26.11.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зауважив, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

А тому, посилання апелянта на рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6, про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року, а також, що його нікчемність є визнаним фактом, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про порушення кримінального провадження за фактом наявності в діях службових осіб Банку та ТОВ "Компанія з Управління Активами "АРБ Інвестменс", ознак кримінальних правопорушень, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України, п.2.6 постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 року, преюдиційне значення для господарського суду щодо встановлення у діях посадових осіб ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" ознак злочину, може бути вирок суду у кримінальній справі, однак такий вирок в матеріалах справи відсутній.

Щодо тверджень апелянта про необгрунтованість суми відшкодування витрат на оплату послуг адвоката колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" уклало з адвокатом ОСОБА_4 договір №16 про надання правової допомоги.

Згідно п. 1.1. цього договору адвокат ОСОБА_4 надає клієнту - Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" послуги - захист, представництво та інші види правової допомоги у справі № 902/1004/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ", яка розглядається господарським судом Вінницької області.

Платіжним дорученням №3024 від 01.03.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2ЕМ.ДЖІ" перерахувало адвокату ОСОБА_4 5100,00 грн. оплати за послуги адвоката згідно акту №16-1 від 28.02.2017р.

На підтвердження понесених витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката у межах цієї справи, позивач надав суду: договір про надання правової допомоги від 10.12.2016р. №16, укладений між відповідачем та адвокатом ОСОБА_4, копію платіжного доручення №3024 від 01.03.2017р. про сплату ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 5100,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг № 16-1 від 28.02.2017р., відповідно до якого адвокат надав, а відповідач прийняв послуги на суму 5100,00 грн., копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №005666, видане 11.12.2015р.

Враховуючи розмір позовних вимог, та розмір мінімальної заробітної плати, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений відповідачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є розумним і підлягає стягненню у відповідному розмірі.

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі, висновків викладених у рішенні господарського суду Вінницької області не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки позивач, у зв'язку із укладенням договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 року не є кредитором у зобов'язанні за кредитним договором №К-5571/8-980 від 21.06.2013 року.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у звязку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 02.03.2017 року у справі №902/1004/16 - залишити без змін, а апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

2. Справу №902/1004/16 повернути до господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Огороднік К.М.