КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа№ 927/330/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.03.2017

у справі № 927/330/17 (суддя Белов С.В.)

за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник"

про стягнення 110925,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.03.2017 позовні матеріали повернуто позивачу на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.03.2017, направити позовну заяву з матеріалами до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ліквідатор відповідача надіслав відзив, в якому просив залишити без змін оскаржувану ухвалу, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання суду були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на стадію прийняття позовної заяви з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2017 ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 110925,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Місцевий господарський суд, повертаючи без розгляду позовну заяву на підставі пунктів 3, 4 ст. 63 ГПК України, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позивачем не додано доказів наявності заборгованості з виплати заробітної плати, її фактичного розміру, середньоденного розміру заробітної плати, з якого має бути розраховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а також не подано докази, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення без розгляду позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З поданої до господарського суду позовної заяви вбачається, що позивач просив звільнити його від сплати судового збору, а в разі неможливості звільнити - відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. При цьому, в обґрунтування вказаного клопотання, позивач вказав на об'єктивні обставини відсутності доходу у зв'язку з перебуванням в слідчому ізоляторі на час досудового слідства у кримінальному провадженні, порушеного відносно нього, конфіскації майна.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказана норма чинного законодавства застосовується судом за обґрунтованим клопотанням заінтересованої сторони, результати розгляду якого мають бути викладені у відповідному судовому рішенні.

Втім, місцевий господарський суд зазначивши в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про заявлення позивачем клопотання про звільнення/відстрочення сплати судового збору, безпідставно та в порушення вимог ч. 2 ст. 86 ГПК України не зробив висновку з розглянутого питання.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі 4 ст. 63 ГПК України у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору, належить визнати передчасним, оскільки питання про звільнення або відстрочення сплати судового збору залишилось поза увагою господарського суду та без прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду заявленого клопотання сторони.

Згідно п. 5 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Недодержання позивачем вказаної вимоги процесуального законодавства має наслідком повернення позовної заяви на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України.

З позовної заяви вбачається, що позивач здійснив розрахунок заявлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з посиланням на відповідний період затримки розрахунку (з 16.02.2014 по 07.12.2016 за виключенням періоду з 8.12.2015 по 08.02.2016), середньоденний заробіток (191,25 грн.) та кількість днів затримки (580 днів). При цьому, позивач заявив клопотання про витребування у відповідача відповідного розрахунку заборгованості.

Тобто, посилання суду першої інстанції на неподання позивачем доказів наявності заборгованості з виплати заробітної плати, її фактичного розміру, а також середньоденного розміру заробітної плати, з якого має бути розраховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, спростовуються матеріалами позовної заяви.

За вказаних обставин, слід дійти висновку про безпідставне повернення позовної заяви на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України.

Також колегія суддів зазначає, якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 ГПК. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від сторін.

Отже, апеляційна колегія вважає, що помилкове застосування пунктів 3, 4 ст. 63 ГПК України Господарським судом Чернігівської області є підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної ухвали від 01.10.2015 з направленням матеріалів позовної заяви для вирішення питання про звільнення/відстрочення судового збору, прийняття до розгляду або повернення позовної заяви з неухильним дотриманням норм процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 30.03.2017 у справі № 927/330/17 про повернення матеріалів позивачу скасувати.

3. Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" про стягнення 110925,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні направити до Господарського суду Чернігівської області для вирішення питання про її прийняття.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко