ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.2017 Справа № 904/2854/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Дніпропетровського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ), м. Дніпро

до Комунального виробничого підприємства Кам'янської міської ради "Міськводоканал", м. Кам'янське

про стягнення суми основного боргу у розмірі 100000грн.00коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, договір №12/10/16 від 12.10.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. №01-09/2196 від 19.10.2016р.

СУТЬ СПОРУ: Дніпропетровський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувального) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до Комунального виробничого підприємства Кам'янської міської ради "Міськводоканал" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 100000грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р., в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2017р. порушено провадження у справі та призначене судове засідання. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 29.03.2017р., 12.04.2017р. та 23.05.2017р.

29.03.2017р. відповідач надав відзив на позов, в якому зазначає, що за актами виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р. та №220 від 30.06.2013р. сплив строк позовної давності, також відповідач зазначив, що вказані акти не підписані з його боку. Крім того, відповідач зазначає, що додані позивачем до позовної заяви акти виконання умов договору №444 від 31.12.2014р., №31 від 30.01.2015р. та №97 від 31.03.2015р. не підписані з боку відповідача, та не надавалися йому для підписання, відповідно і не підтверджують фактичне виконання робіт позивачем за вказаний період та не створюють обов'язку щодо їх оплати.

Також, відповідач стверджує, що направив на адресу позивача лист за вих. №01-09/510 від 06.03.2015р. з повідомленням про припинення дії договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. та про необхідність укладення договору у новій редакції у зв'язку зі змінами у законодавстві цивільною захисту населення. Вказаний лист було отримано позивачем 13.03.2015р., тому дія договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. припинена з 13.04.2015р.

За наведених обставин, відповідач стверджує, що починаючи з 14.04.2015р. у позивача не виникало обов'язку щодо виконання робіт, обумовлених ним, які не виконувались позивачем, а у відповідача, відповідно, зобов'язання з оплати таких робіт.

Позивач 12.04.2017р. надав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що єдиною підставою припинення договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р., є підтвердження в установленому порядку відсутності на об'єктах підприємства відповідача наявності потенційної техногенної небезпеки. Також, позивач надав докази направлення на адресу відповідача актів виконання умов договору та рахунків на оплату.

18.05.2017р. відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що надані позивачем документи, не є належними доказами направлення на адресу відповідача актів виконання умов договору та рахунків на оплату. Крім того, відповідач стверджує, що акти виконання умов договору за період з листопада 2015р. по серпень 2016р. були направлені позивачем після односторонньої відмови відповідача від договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р.

Позивач 23.05.2017р. надав клопотання про припинення провадження у справі, в частині стягнення заборгованості за договором на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. в розмірі 4000грн., згідно акта виконання умов договору №444 від 31.12.2014р. В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що заборгованість за актом виконання умов договору №444 від 31.12.2014р., була стягнута з відповідача згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015р. у справі №904/5315/15.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

15.07.2011р. між Дніпропетровським воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувального) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - аварійно-рятувальна служба) та Комунальним виробничим підприємством Кам'янської міської ради "Міськводоканал" (далі обєкт) підписаний договір на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 (далі договір).

Предметом договору є організація та здійснення аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування об'єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті надзвичайної ситуації, а також профілактичної роботи із запобігання (профілактики) виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, спрямованої на поліпшення техногенної безпеки об'єктів та підвищення рівня підготовленості об'єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору сума оплати за виконання обов'язків аварійно-рятувальною службою договірна і складає 4000грн.00коп. на місяць.

Згідно з пунктом 4.2 договору перерахування коштів проводиться щомісячно, протягом 20 банківських днів після отримання об'єктом рахунку та, підписаного з обох сторін, акту виконання умов договору від аварійно-рятувальної служби у місяці, що слідує за звітним.

Пунктом 6.1 договору визначено, що договір вступає в силу з 01.08.2011р.

Положеннями пункту 6.2 договору визначено, що дія договору може бути припинена у разі виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами.

Згідно з пунктом 6.3 договору при відмові від послуг аварійно-рятувальної служби об'єкт повинен не пізніше як за місяць письмово попередити про це іншу сторону.

Позивач стверджує, що зобовязання за договором виконав належним чином, надав відповідачу послуги за договором на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. на загальну суму 100000грн.

Вказана сума складається з вартості послуг згідно актів виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р., №220 від 30.06.2013р., №444 від 31.12.2014р., №31 від 30.01.2015р., №97 від 31.03.2015р., №132 від 30.04.2015р., №171 від 29.05.2015р., №202 від 30.06.2015р., №246 від 31.07.2015р., №287 від 31.08.2015р., №324 від 30.09.2015р., №362 від 30.10.2015р., №399 від 30.11.2015р., №434 від 31.12.2015р., №26 від 29.01.2016р., №61 від 29.02.2016р., №96 від 31.03.2016р., №131 від 29.04.2016р., №167 від 31.05.2016р., №204 від 30.06.2016р., №241 від 29.07.2016р. та №279 від 31.08.2016р.

Згідно вказаних актів виконання умов договору, загоном забезпечувалося функціонування державних аварійно-рятувальних служб (формувань) у режимі постійної готовності до виконання комплексу аварійно-рятувальних робіт, організовувалося технічне обслуговування аварійно-рятувальних засобів, підтримувалися у відповідному стані матеріально-технічні резерви для проведення аварійно-рятувальних.

На підтвердження надсилання актів виконання умов договору та рахунків на адресу відповідача, позивачем були надані фіскальні чеки підприємства звязку, списки згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та описи вкладення у цінні листи (а.с. 122 162).

Позивач 23.05.2017р. надав клопотання про припинення провадження у справі, в частині стягнення заборгованості за договором на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. в розмірі 4000грн., згідно акта виконання умов договору №444 від 31.12.2014р.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що заборгованість за актом виконання умов договору №444 від 31.12.2014р., була стягнута з відповідача згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015р. у справі №904/5315/15.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав

За наведених обставин, провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. в розмірі 4000грн., згідно акта виконання умов договору №444 від 31.12.2014р., підлягає припиненню.

Серед документів наданих позивачем на підтвердження направлення на адресу відповідача актів виконання умов договору та рахунків, відсутні докази направлення актів виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р., №220 від 30.06.2013р. та відповідних рахунків на оплату до вказаних актів. Надані позивачем акти виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р., №220 від 30.06.2013р. не містять печатки підприємства відповідач та підпису представника підприємства відповідача.

Отже, позивачем не були виконані вимоги договору, щодо направлення на адресу відповідача актів виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р., №220 від 30.06.2013р. та відповідних рахунків на оплату до вказаних актів.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що строк виконання грошових зобов'язань з оплати актів виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р., №220 від 30.06.2013р. у відповідача не настав.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу згідно актів виконання умов договору №68 від 28.02.2013р., №102 від 31.03.2013р., №141 від 30.04.2013р., №177 від 31.05.2013р., №220 від 30.06.2013р. в розмірі 20000грн. слід відмовити.

За твердженнями відповідача послуги, надані згідно з договором на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р., після 13.04.2015р. не підлягають оплаті, оскільки відповідач направив на адресу позивача лист за вих. №01-09/510 від 06.03.2015р. з повідомленням про припинення дії договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. та про необхідність укладення договору у новій редакції у зв'язку зі змінами у законодавстві цивільною захисту населення. Вказаний лист було отримано позивачем 13.03.2015р., тому дія договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. припинена з 13.04.2015р.

Відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Положеннями пункту 6.2 договору визначено, що дія договору може бути припинена у разі виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами.

Згідно з пунктом 6.3 договору при відмові від послуг аварійно-рятувальної служби об'єкт повинен не пізніше як за місяць письмово попередити про це іншу сторону.

Як вбачається зі змісту листа відповідача №01-09/510 від 06.03.2015р., останній повідомив позивача про припинення дії договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. та про необхідність укладання договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування у новій редакції.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Комунальне виробниче підприємство Кам'янської міської ради "Міськводоканал" відмовилось від послуг аварійно-рятувальної служби, як передбачено пунктом 6.3 спірного договору.

Разом з тим, відносини між позивачем та відповідачем регулюються Кодексом цивільного захисту, Наказом МНС "Про порядок обслуговування об'єктів та окремих територій Державними аварійно-рятувальними службами" №440 від 17.11.2003р. (далі - Наказ №440), Постановою Кабінету Міністрі України від 04.08.2000р №1214 "Перелік об'єктів та окремих територій, які підлягають постійному та обов'язковому на договірній основі обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами", Постановою Кабінету Міністрі України від 26.10.2016р. №763 "Про затвердження переліку суб'єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов'язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі".

Статтею 133 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що суб'єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов'язковому аварійно - рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку.

Пунктом 3.3 розділу 3 Наказу №440 передбачено, що постійне та обов'язкове обслуговування об'єктів державними аварійно-рятувальними службами (формуваннями) здійснюється на підставі договору на постійне та обов'язкове обслуговування.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 Наказу №440, підставою для укладання договорів на аварійно-рятувальне обслуговування об'єктів державними аварійно-рятувальними службами є наявність на об'єкті джерела потенційної небезпеки або ризику виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру..

В пункті 4.5 розділу 4 Наказу №440 зазначено, дія договору може бути припинена у разі виключення об'єкта з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характерів, що знайшло відображення в пункті 6.2 договору укладеного між позивачем та відповідачем.

Постановою Кабінету Міністрі України від 04.08.2000р №1214 затверджено "Перелік об'єктів та окремих територій, які підлягають постійному та обов'язковому на договірній основі обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами".

Згідно цього переліку, постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами підлягають: - об'єкти, де використовуються рідкий хлор та аміак.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрі України від 26.10.2016р. №763, постійному та обов'язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню підлягають - житлово-комунальне господарство - насосні станції водопостачання та каналізації, що відносяться до об'єктів І-ІІІ ступеня хімічної небезпеки.

Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи відсутні докази виключення Комунального виробничого підприємства Кам'янської міської ради "Міськводоканал" з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами.

Також відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того, що він відмовлявся від послуг аварійно-рятувальної служби, як передбачено пунктом 6.3 спірного договору.

Відповідачем не подано доказів направлення позивачу письмового попередження про відмову від послуг або припинення дії договору у звязку з виключення об'єкта відповідача з переліку об'єктів, які підлягають постійному та обов'язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, а також зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Разом з тим, як вбачається з листів №01-09/510 від 06.03.2015р. та №0109/744 від 03.04.2015р., вказані листи містили пропозицію про укладення між відповідачем та позивачем договору на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування у новій редакції, що вказує на те, що відповідач не мав наміру відмовлятись від послуг аварійно-рятувальної служби. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами був укладений новий договір на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що протягом спірних відносин договір на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. був чинний.

Відповідач також стверджує, що позивачем не було надано доказів направлення на його адресу актів виконання умов договору та рахунків.

Також у своїх запереченнях відповідач зазначає, що за умовами договору, відповідно до пункту 4.2 оплата за договором здійснюється протягом 20 банківських днів після отримання рахунку відповідачем. Оскільки жодних рахунків відповідач від позивача не отримував, строк оплати за договором не настав.

В силу приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, і ненадання рахунки не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд не бере до уваги посилання відповідача на неотримання ним виставлених рахунків за спірними актами.

У своїх запереченнях відповідач зазначив, що акти виконання умов договору, на які посилається позивачем не підписані з боку позивача.

Предметом договору є організація та здійснення аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування об'єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті надзвичайної ситуації, а також профілактичної роботи із запобігання (профілактики) виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, спрямованої на поліпшення техногенної безпеки об'єктів та підвищення рівня підготовленості об'єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій.

Вартість вказаних послуг є фіксованою та сплачується відповідачем кожного місяця.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 538 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Як вбачається з фіскальних чеків підприємства звязку, списків згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та описів вкладення у цінні листи (а.с. 122 162), позивач направляв на адресу відповідача акти виконання умов договору №31 від 30.01.2015р., №97 від 31.03.2015р., №132 від 30.04.2015р., №171 від 29.05.2015р., №202 від 30.06.2015р., №246 від 31.07.2015р., №287 від 31.08.2015р., №324 від 30.09.2015р., №362 від 30.10.2015р., №399 від 30.11.2015р., №434 від 31.12.2015р., №26 від 29.01.2016р., №61 від 29.02.2016р., №96 від 31.03.2016р., №131 від 29.04.2016р., №167 від 31.05.2016р., №204 від 30.06.2016р., №241 від 29.07.2016р. та №279 від 31.08.2016р.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач відмовився від наданих послуг та таку відмову було прийнято позивачем.

Крім того, відповідач не надано належних та допустимих доказів того, що він не отримував спірних актів виконання умов договору.

Таким чином, на теперішній час залишається несплаченою відповідачем сума боргу за договором на постійне та обов'язкове аварійно - рятувальне обслуговування №38 від 15.07.2011р. в розмірі 76000грн., згідно наступних актів виконання умов договору №31 від 30.01.2015р., №97 від 31.03.2015р., №132 від 30.04.2015р., №171 від 29.05.2015р., №202 від 30.06.2015р., №246 від 31.07.2015р., №287 від 31.08.2015р., №324 від 30.09.2015р., №362 від 30.10.2015р., №399 від 30.11.2015р., №434 від 31.12.2015р., №26 від 29.01.2016р., №61 від 29.02.2016р., №96 від 31.03.2016р., №131 від 29.04.2016р., №167 від 31.05.2016р., №204 від 30.06.2016р., №241 від 29.07.2016р. та №279 від 31.08.2016р.

Відповідно до розділу другого "Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень", затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013р., строк пересилання рекомендованої письмової кореспонденції у межах області та між обласними центрами України становить 5 днів.

З огляду на викладене строк виконання відповідачем грошових зобовязань з оплати суми боргу в розмірі 76000грн. є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 76000грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпропетровського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Комунального виробничого підприємства Кам'янської міської ради "Міськводоканал" про стягнення суми боргу у розмірі 100000грн.00коп. задовольнити частково.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4000грн., згідно акта виконання умов договору №444 від 31.12.2014р.

Стягнути з Комунального виробничого підприємства Кам'янської міської ради "Міськводоканал" (ідентифікаційний код: 33855098; місцезнаходження: 51931, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Широка, буд. 16) на користь Дніпропетровського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ідентифікаційний код: 33974259; місцезнаходження: 49068, м. Дніпро, просп. Свободи, буд. 136) суму боргу у розмірі 76000грн. та судовий збір в розмірі 1216грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 23.05.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 29.05.2017р.

Суддя ОСОБА_3