КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа№ 910/5863/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 у справі № 910/5863/16 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 12957,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в сумі 12957,07 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва 25.05.2016р. у справі №910/5863/16 позов задоволено повністю.

Рішення мотивовано тим, що до Позивача в межах суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до Відповідача у сумі 12957 грн 07 коп. відповідно до пп."а" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на підставі договору добровільного страхування №28-0199-0157/662 від 23.06.2011р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2016р. у справі №910/5863/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом порушено норми ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Відповідач за певних умов відшкодовує спричинену шкоду потерпілим від ДТП, до яких Позивач не відноситься. При цьому, потерпілий не може передати свої права Позивачу, оскільки він їх не набуває в силу п.41.3 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Станіка С.Р., Власова Ю.Л. та призначено до розгляду на 16.11.2016р.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. у відпустці, судове засідання, призначене на 16.11.2016р., не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Гончарова С.А., Тарасенко К.В. та призначено до розгляду на 12.01.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Гончарова С.А., Тищенко А.І. та призначено до розгляду на 23.02.2017р.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному, судове засідання, призначене на 23.02.2017р., не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2017р. колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.04.2017р.

Розпорядженням від 07.04.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В., яка є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.05.2017р.

14.03.2017р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав викладених у даному відзиві.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

23.06.2011р. між Позивачем та ТОВ "Порше Лізинг Україна" було підписано додаток №28-0199-0157/662 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157 від 26.04.2011р., предметом якого є страхування транспортного засобу "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

12.04.2013р. по вул. Овідіополо, 10/2 у м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ "Порше Лізинг Україна", під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу "Хюндай", державний реєстраційний номер б/н, під керуванням ОСОБА_3, в результаті якої було пошкоджено автомобіль "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9184566.

15.04.2013р. ТОВ "Порше Лізинг Україна" звернулося до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування у зв'язку із ДТП, яке сталося 12.04.2013р. за участю автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

26.04.2013р. Позивач на підставі страхового акту №ПСКА-2690 від 26.04.2013р. та рахунку фактури №С-00026906 від 20.04.2013р. здійснив виплату страхового відшкодування ДП "Автотрейдінг - Одеса" в розмірі 12957 грн 07 коп., що підтверджується платіжним дорученням №7133 із зазначенням призначення платежу: "страх.відшк. 28-0199-0157/662 страх.акт ПСКА-2690 від 26.04.13 Порше Лізинг Україна ТОВ".

30.05.2013р. постановою Білозерського районного суду Херсонської області у справі №648/1681/13-п ОСОБА_3, водія транспортного засобу "Хюндай", державний реєстраційний номер б/н, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Листом №7/2-28/10801 від 18.04.2016р. на запит місцевого суду Відповідач надав інформацію про відсутність в централізованій базі даних останнього на дату ДТП (12.04.2013р.) договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з громадянином ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на норми ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які встановлюють обов'язок Відповідача відшкодувати за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як встановлено судом, 12.04.2013р. по вул. Овідіополо, 10/2 у м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ "Порше Лізинг Україна", під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу "Хюндай", державний реєстраційний номер б/н, під керуванням ОСОБА_3, в результаті якої було пошкоджено автомобіль "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивачем зазначений випадок був визнаний страховим та на підставі додатку №28-0199-0157/662 від 23.06.2011р. до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157 від 26.04.2011р. виплачено страхове відшкодування в сумі 12957,07 грн.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП (12.04.2013р.) застрахована не була.

Згідно з ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до п.36.4. ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно з п.43.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються такі централізовані страхові резервні фонди, зокрема (43.1.2) фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.п."а" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п.1.7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наведено, що слід розуміти під забезпеченим транспортним засобом, а саме - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З наведених норм права вбачається, що при відсутності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов'язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам.

Вказаний правовий висновок відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 26.10.2016р. у справі №910/1439/16.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що місцевим судом неправильно застосовані норми матеріального права, у зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а у позові позивачу слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду міста Києва підлягає скасуванню.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 у справі №910/5863/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 у справі №910/5863/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відмовити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32 літ.А, ідентифікаційний код 30859524) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код 21647131) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн 80 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов