РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017Справа №905/3483/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 11361,60 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Бичков О.Є. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення вартості нестачі вантажу при його перевезенні залізницею. Позов мотивований неналежним виконанням Відповідачем його обов'язків перевізника.

Відповідач вимоги позову не визнав з підстав не подання Позивачем належних письмових доказів на підтвердження факту нестачі та вартості нестачі вантажу, а розрахунок суми збитку у зв'язку з втратою вантажу вважає виконаним з помилками.

У судове засідання 15.05.2017 Відповідач представників не направив, хоча був повідомлений належним чином - ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, та була отримана ним, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників у судове засіданні покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору № УПр14/36 від 27.02.2014 (додатками, змінами та доповненнями, у томі числі з специфікацією), укладеного між Позивачем, як покупцем, та ТОВ «ДТЕК Трейдінг», постачальником, останнім було здійснено поставку вугілля Позивачу залізничним транспортом на підставі укладеного між Позивачем та Відповідачем, як перевізником, договору перевезення - за накладною № 48708754 від 07.06.2016 у 4 (чотирьох) вагонах (докладний перелік вагонів наведено у накладній) сполученням Добропілля - Авдіївка. Судом досліджено указану накладну, та встановлено, що вона оформлена належним чином відповідно до Правил оформлення перевізних документів (затв. наказом Мінтрансу України 21.11.2000 N644 у редакції наказу Мінінфраструктури України від 08.06.2011 N138).

09.06.2016 на станції Авдіївка на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було перевірено кількість та масу вантажу, що зазначені у накладній №48708754, та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній (нестача у вагоні № 60491909), про що складено комерційний акт на підставі ст. 129 Статуту Залізниць та п. 2 Правил складання актів (затв. наказом Мінтранспорту України від 28 травня 2002 р. N 334).

Перевіркою встановлено, що по документам значиться вага нетто - 66000 кг, тара - 25000 кг, а фактично нетто - 57450 кг, тара - 25000 кг, тобто нетто проти накладної менше на 8550 кг, при цьому, вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, протікання вантажу нема. Навантаження у вагоні рівномірне, вище бортів на 20 см. При цьому, у вагоні над 1-2 люками з лівої сторони по ходу поїзда є заглиблення розміром 5м на 1м по ширині вагону проти опису складання вугілля - вантаж був маркований катком-ущільнювачем, а у місці заглиблення розміром 5м на 1м таке ущільнення відсутнє. Перевірка та переважування проводилися на технічно справних вагах, у присутності комерційного агента, при повторному переважування нестача підтвердилася.

Судом вказаний комерційний акт досліджено та встановлено, що він оформлений належним чином з дотриманням вимог указаних Правил складення актів.

До позовної заяви додано оригінали указаних акта та накладної.

Розрахунок вартості вищеописаної нестачі вантажу судом перевірено, визнано обґрунтованим та арифметично правильним, зокрема оскільки Позивачем було враховано норми недостачі, передбачені Правилами видачі вантажів (затв. наказом Мінтранспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644), та оскільки розрахована Позивачем вартість нестачі обрахована без перевищення розміру нестачі, який вказаний у комерційному акті.

Отже, за розрахунком Позивача, перевіреним та визнаним обґрунтованим судом, загальна сума недостачі складає 11361,60 грн.

За приписами ст.ст. 909, 920 та 924 ЦК України перевізник має відповідати за нестачу прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях і несуть відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами перевезення іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України, за нестачу прийнятого до перевезення вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від нього причин.

За приписами п. (б) ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Документи, які необхідні за вказаними вимогами ст. 130 Статуту залізниць України, описані вище в рішенні суду та залучені до справи.

Згідно вищеописаної залізничної накладної одержувач вантажу - Позивач.

За приписами ст.ст. 224, 225 ГК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Відповідач у відзиві не спростував вищенаведені встановлені судом обставини, а також надані Позивачем документи.

Вину у вищеописаній недостачі вантажу, встановлену комерційним актом (у вагоні над 1-2 люками є заглиблення проти опису складання вугілля, течії вантажу з вагону не було, при переваженні встановлено різницю маси (нестачу) вантажу) Відповідач перед судом належними засобами доказування не спростував і також не довів, що нестача вантажу виникла з незалежних від Відповідача причин.

Посилання Відповідача на відсутність доказів вартості вантажу судом відхилені, оскільки Позивачем до матеріалів справи додані вищеописаний договір зі специфікацією, а також акт приймання-передачі вугільної продукції від 07.06.2016, які підтверджують обсяг та вартість вантажу.

Також судом відхилені доводи Відповідача щодо неподання Позивачем документів, які є підставою відповідальності залізниці за втрату вантажу, оскільки такі докази (накладна та комерційний акт) були надані суду та в оригіналі, та є належними і достатніми доказами (за відсутності подання Відповідачем доказів на спростування викладених у накладній та акті обставин).

Заперечення Відповідача проти здійсненого Позивачем розрахунку судом також відхилені, оскільки усупереч твердженням Відповідача у накладній Позивачем було вказано природну норму вологості марки вугілля, яка була надана на перевезення, а не те, що вантаж перевозиться у вологому стані.

З огляну на все вищенаведене позовні вимоги про стягнення 11361,60 грн. вартості нестачі вантажу визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1; ідентифікаційний код 00191075) 11361 (одинадцять тисяч триста шістдесят одну) грн. 60 коп. вартості нестачі вантажу, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.05.2017

Суддя Сташків Р.Б.