КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" травня 2017 р. Справа №910/2894/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги позовом Державного підприємства «Проектній інститут

«Укрметротунельпроект»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 05.04.2017 (суддя Лиськов М.О.)

у справі № 910/2894/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ МАЙНІНГ Україна»

до Державного підприємства «Проектний інститут

«Укрметротунельпроект»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України

про стягнення 5 235 353,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 від 910/2894/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Проектний інститут Укрметротунельпроект» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ МАЙНІНГ Україна» 2 444 795, 76 грн. суми боргу, 2 185 262, 84 грн. інфляційних втрат, 205 294, 51 грн. 3 відсотків річних та 72 530, 30 грн. суми судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями справу № 910/2894/17 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Мальченко А.О., Жук Г.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаргу не може бути прийнято до розгляду й вона підлягає поверненню апелянту.

Так, за приписами пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. До скарги на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України додаються докази сплати судового збору.

На момент звернення позивача з даним позовом до суду (20.02.2017) ставка судового збору за вимогу майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення 4 835 353, 11 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду), тому відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви складала 72 530, 30 грн. (1,5% ціни позову (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Згаданим Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII).

Таким чином, ставка судового збору, яка підлягала сплаті при поданні апеляційної скарги, становила 79 783, 33 грн. (110 від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви по справі).

Всупереч наведеному, апелянтом до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору в передбаченому законом порядку та розмірі.

Натомість до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у справі № 910/2894/17 мотивоване важким фінансовим становищем відповідача, відсутністю коштів, значною заборгованістю по заробітній платі, податками і зборами, а також арештом розрахункових рахунків підприємства, що позбавляло його можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі частини першої цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Проте апелянтом не надано апеляційному суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та неплатоспроможності, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Такі обставини як важке фінансове становище, відсутність коштів, значна заборгованість по заробітній платі, податки і збори, а також арешт розрахункових рахунків підприємства, такими доказами не являються, як і не підтверджують скрутного фінансового становища апелянта та неможливість сплатити судовий збір при поданні апеляційної скарги в повному обсязі, тому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апелянтом не обґрунтовано та не підтверджено заявленого клопотання.

За приписами ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини недостатності коштів, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, обґрунтування причин звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, відтак в задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Крім цього, за приписами ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі, відтак якщо до апеляційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, така апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається господарським судом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК (абзац 9 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Всупереч наведеному, апелянтом до матеріалів поданої апеляційної скарги додано докази її надіслання лише позивачу (ТОВ «ІСТ МАЙНІНГ Україна») й відсутні докази надсилання скарги з доданими до неї документами на адресу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, яке є третьою особою у справі (залучено до участі у справі за клопотанням відповідача (апелянта) ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017).

У відповідності до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Положеннями п. 3.18 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено: за змістом статті 87 ГПК надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні).

Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень. Передбачений статтею 87 ГПК строк надсилання повного рішення обчислюється з дня, наступного після дати складання такого рішення.

За обґрунтованим письмовим клопотанням учасника судового процесу, який був присутній в судовому засіданні, суд з урахуванням конкретних обставин справи може надіслати повне судове рішення відповідному учасникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Підставами для цього може бути, зокрема, знаходження (проживання) заявника не за місцем знаходження господарського суду або інші поважні причини, що перешкоджають отриманню копій судового рішення безпосередньо в суді.

Апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, встановлених ст. 93 ГПК України, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою (п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

ДП «Проектний інститут Укрметротунельпроект» подано клопотання про поновлення строку, яке мотивоване тим, що з текстом оскаржуваного рішення відповідач ознайомився лише 26.04.2017, оскільки копію рішення від суду відповідач досі не отримав, а таке рішення йому було надіслано третьою особою листом від 24.04.2017 № 8/8.4-82-17. Проте положеннями ГПК України настання строку на подання апеляційної скарги не ставиться в залежність від дати отримання повного тексту оскаржуваного рішення та можливості ознайомлення з ним, такий строк встановлений законом - обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як встановлено матеріалами справи, оскаржуване рішення прийняте в судовому засіданні 05.04.2017, в якому був присутній представник ДП «Проектний інститут Укрметротунельпроект», підписано 11.04.2017, відповідно останнім днем, у який згідно вищенаведених положень господарського процесуального законодавства мало бути подано апеляційну скаргу є 21.04.2017.

Згідно печатки канцелярії господарського суду першої інстанції на першому аркуші апеляційної скарги її було подано відповідачем лише 16.05.2017, тобто з пропуском передбаченого ст. 93 ГПК України 10 - денного терміну на її оскарження.

У відповідності до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (абзац 8 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Як вище згадувалось, уповноважений представник ДП «Проектний інститут Укрметротунельпроект» - ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні 05.04.2017, в якому прийнято рішення, що оскаржується, відповідно й був обізнаний з результатами розгляду справи. Про наявність обставин, які б перешкоджали йому отримати повний текст рішення суду починаючи з 11.04.2017 по 21.04.2017, або ознайомитись із ним в Єдиному державному реєстрі судових рішень протягом передбаченого законом строку (після підписання повного тексту 11.04.2017), заявником ані в апеляційній скарзі, ані у викладеному клопотанні не повідомлено, як й не зазначено поважності підстав неможливості подання апеляційної скарги в період з 11.04.2017 по 21.04.2017 включно. Крім цього матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до Господарського суду міста Києва із заявою чи клопотанням про отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що в задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у справі № 910/2894/17, як необґрунтованому та безпідставному, слід відмовити.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо не додано доказів надсилання її копій іншій стороні (сторонам) та документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційну скаргу Державного підприємства Проектний інститут Укрметротунельпроект» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у справі № 910/2894/17 не може бути прийнято до розгляду, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державного підприємства Проектний інститут Укрметротунельпроект» про звільнення від сплати судового збору відмовити.

В задоволенні клопотання Державного підприємства Проектний інститут Укрметротунельпроект» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у справі № 910/2894/17 відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 у справі № 910/2894/17 повернути Державному підприємству Проектний інститут Укрметротунельпроект» без розгляду по суті.

Матеріали справи № 910/2894/17 повернути за належністю до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук