ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2017 Справа № 907/192/17

за позовом Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Луцьк Волинської області

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Пріор СД", м. Хуст

про стягнення 27 200,00 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представники по довіреності

від відповідача - не з'явився

Відповідно до ст. 74-1 ГПК України судові засідання проводилися в режимі відеоконференції.

Суть спору: Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Луцьк Волинської області звернулося до господарського суду Закарпатської області з вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Пріор СД", м. Хуст суми 25 228,00 грн., з яких: 13 600 грн. штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 11 628,00 грн. пеня за прострочення сплати штрафу за період прострочення з 02.01.2017 року по 27.02.2017 року.

Позивач заявою від 30.03.2017 року, керуючись ст. 22 ГПК України, просить суд збільшити розмір позовних вимог, в частині заявленої до стягнення пені до суми 16 116,00 грн. за період прострочення з 28.02.2017 року по 21.03.2017 року та стягнути 13 600,00 грн.

Частина 4 ст. 22 ГПК України передбачає право позивача до початку розгляду справи по суті збільшити розмір позовних вимог, тому суд задовільняє подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог як таку, що відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином предметом спору, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, є стягнення з відповідача 13 600 грн. штрафу та 27 744,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу.

Представники позивача, присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримали позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи та поданими письмовими поясненнями.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в черговий раз явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, письмових пояснень по суті спору, суду не подав. Про причини суд не повідомив.

Надіслана відповідачеві судова кореспонденція на адресу, зазначену в позовній заяві, не вручена поштовим відділенням зв'язку останньому із зазначенням причини невручення: "фірма не існує" та, яка є дійсна станом на день розгляду справи, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, чинне законодавство встановлює презумпцію достовірності відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру.

За наведених обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Позивач, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на ринках роздрібної торгівлі скрапленим газом в якості моторного пального, враховуючи стрімкий ріст роздрібних цін на скраплений газ у Волинській області протягом липня 2016 року, а також дослідження стану конкуренції на даних ринках, керуючись ст. ст. 7, 17, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" запропонував товариству надати Волинському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету до 05.08.2016 року відповідну інформацію щодо ведення господарської діяльності товариства.

Зміст інформації викладений у листі (вимозі) від 12.07.2016 року, який надісланий відповідачеві. Копія листа та докази надіслання відповідачеві містяться в матеріалах справи.

Вимогу від 12.07.2016 року № 21/1.26-962 Е про надання інформації надіслано відповідачеві 13.07.2016 року рекомендованим відправленням № 197, а також на його електронну адресу. Останнім отримано вимогу 20.07.2016 року.

Відповідач листом від 08.08.2016 року № 0808 на запит позивача від 12.07.2016 року надав запитану інформацію частково.

Позивач 11.08.2016 року надіслав відповідачу нагадування про надання необхідної (запитуваної) інформації у повному обсязі, оскільки станом на 10.08.2016 року листом від 08.08.2016 року відповідач надав лише інформацію на п.п. 1, 3 (не надано обсягів реалізації скрапленого газу протягом липня 2016 року; п. п. 4, 5 (без надання документів, що підтверджують поставки скрапленого газу за зазначеними оптово - закупівельними цінами) запиту. Одночасно, позивач попередив відповідача про те, що неподання інформації, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі у встановлені головою територіального відділення строки тягне за собою відповідальність згідно зі ст. 50, 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Також позивач у вищезазначеній вимозі запропонував відповідачеві в строк до 15.08.2016 року надати запитувану інформацію на вимогу від 12.07.2016 року у повному обсязі.

Отже, відповідач інформацію стосовно середньодобового продажу скрапленого газу протягом червня - липня 2016 року (окремо по кожному місяцю та окремо по кожній АГЗС у Волинській області); інформацію щодо факторів, які вплинули на ріст роздрібних цін на скраплений газ, який реалізовувався у власній мережі АГЗС протягом 2016 року; інформацію про конкурентів товариства на відповідних регіональних ринках роздрібної торгівлі газом скрапленим в якості моторного пального на території Волинської області та інформацію про розмір доходу (виручки) від реалізації продукції товариства за 2015 рік, позивачу не подав.

Відповідно до пп. 1 та 2 ч. 5 ст. 14 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій.

За приписами ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

25.10.2016 року адміністративна колегія Волинського територіального відділення Антимонопольного комітету розглянула матеріали справи № 20-16 про порушення ТзОВ "Пріор СД" законодавства про захист економічної конкуренції та подання відділу досліджень і розслідувань Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.08.2016 року.

На засіданні адміністративної колегії представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 визнав вчинення ТзОВ "Пріор СД" кваліфікованого у справі як порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Зауважень до проекту рішення представником відповідача надано не було.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Волинського територіального відділення Антимонопольного комітету України № 30 від 25.10.2016 року постановлено накласти на ТзОВ "Пріор СД", відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", штраф у розмірі 13 600 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо поданням інформації в неповному обсязі.

Оскільки відповідно до п. 2 абз. 3 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач доход (виручку) за 2015 рік не подав, то позивач нарахував останньому штраф відповідно до п.п. 5, 6 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - у розмірі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян: 3 400 X 4 = 13 600 грн.

Частинами 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

За правилами ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

На підставі наведеного, позивач у рішенні № 30 від 25.10.2016 року зобов'язав відповідача відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" сплатити штраф у двохмісячний строк з дня одержання рішення.

Вищезгадане рішення позивачем 27.10.2016 року надіслано на адресу відповідача, яке вручено уповноваженій особі відповідача 01.11.2016 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази про отримання. Однак, відповідач сплату штрафу у розмірі 13 600 грн. у визначений строк не сплатив.

Судом встановлено, що рішення адміністративної колегії Волинського територіального відділення Антимонопольного комітету № 20-16 від 25.10.2016 року отримано відповідачем 01.11.2016 року. Двомісячний строк для виконання рішення відповідачем закінчився 01.01.2017 року, проте штраф не сплачено.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за простроченя сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

За розрахунками позивача, пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, станом на день звернення з позовом до суду, склала 11 628,00 грн. (із розрахунку 13 600,00 X 1,5% X 57 : 100) та охоплює період прострочення з 02.07.2017 року по 27.02.2017 року.

Позивач у заяві про збільшення розміру позовних вимог нарахував відповідачеві пеню у розмірі 16 116,00 грн. за 79 днів за період прострочення з 02.01.2017 року по 21.03.2017 року. Проте, враховуючи положення ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідно до яких розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Комітету, суд частково задовільняє заяву позивача від 30.03.2017 року, обмеживши її стягнення у розмірі 13 600,00 грн., яка не перевищує розміру штрафу. В решті нарахованої позивачем суми пені суд відмовляє.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 600,00 грн. штрафу та 13 600,00 грн. пені є законними та обґрунтованими матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення судом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44 - 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.03.2017 року, задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пріор СД" (90400, м. Хуст, вул. Слов'янська, 44; ) в дохід Державного бюджету (одержувач: Держбюджет м. Хуст, ідентифікаційний код 37891119, рахунок 0004 в ГУДКСУ у Закарпатській області м. Хуст, МФО 812016; призначення платежу: штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та пеня за прострочення плати штрафу згідно рішення від 25.10.2016 року № 30 за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100) 13 600,00 (тринадцять тисяч шістсот гривень) штрафу та 13 600,00 (тринадцять тисяч шістсот гривень) пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пріор СД" (90400, м. Хуст, вул. Слов'янська, 44; ) на користь Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (4300, м. Луцьк Волинської області, вул. Винниченка, 67; ) 1 600 (одна тисяча шістсот гривень) на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 16.05.2017 року.

Повне рішення складено 22.05.2017 року.

Суддя Бобрик Г. Й.