КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа№ 910/22328/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Дервіш Д.С. - довіреність б/н від 21.12.2016;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017

у справі № 910/22328/16 (головуючий суддя Спичак О.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 84 693 610,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення 84 693 610,36 грн., у тому числі: основний борг в сумі 54 709 692,94 грн., інфляційні втрати в сумі 27 245 427,12 грн. та 3% річних в сумі 2 738 490,30 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі №910/22328/16 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" основний борг в сумі 54 709 692,94 грн., інфляційні втрати в сумі 27 245 427,12 грн., 3% річних в сумі 2 738 482,24 грн. та судовий збір в розмірі 206 699,98 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Центренерго", подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято із невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки розрахункові рахунки первісних кредиторів були відкриті у філії АТ "Укрексімбанк" м. Донецьк, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасового не здійснюють діяльність, тому відповідач не мав можливості погашати заборгованість, що є підставою для звільнення від сплати 3% річних та інфляційних; у відповідача відсутні докази про перехід до позивача права вимоги у зобов'язанні, оскільки договір факторингу, укладений між позивачем та ПАТ ЦЗФ "Росія" на суму 20245544,34 грн. є значним правочином, а у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт прийняття уповноваженим органом управління ПАТ ЦЗФ "Росія" рішення про вчинення значеного правочину, прийняття якого необхідно відповідно до положень статуту ПАТ ЦЗФ "Росія", тому у вказаної сторони правочину був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Алданової С.О., Зубець Л.П.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 27.03.2017.

17.03.2017 позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що рахунки первісних кредиторів у АТ "Укрексімбанк" станом на березень 2016 року були чинними, відповідачем не надано доказів щодо звернення до банку з платіжними дорученнями про перерахування коштів первісним кредиторам, нарахування 3% річних та інфляційних здійснюється незалежно від наявності вини боржника; позивачем направлялось повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги, до якого були додані докази щодо такого відступлення; також вказує, що рішенням наглядової ради ПАТ ЦЗФ "Росія" від 06.10.2016 було надано згоду на укладення значного правочину - договору факторингу від 06.10.2016 .

27.03.2017 відповідач подав клопотання про долучення додаткових доказів щодо припинення діяльності філій АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьк.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.03.2017 по 10.04.2017.

07.04.2017 позивач подав додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, у яких вказав, що на його запит АТ "Укрексмібанк" повідомило, що здійснення фінансових операцій клієнтів не призупинялось.

Відповідно ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.04.2017 по 15.05.2017 та за клопотанням сторін ухвалою суду від 10.04.2017 продовжено строк вирішення спору.

13.05.2017 позивач подав додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, у яких вказав, що у АТ "Укрексімбанк", в якому були відкриті рахунки первісних кредиторів, не приймалося рішення про відключення від системи електронних платежів.

Відповідач явку представників у судове засідання 15.05.2017 не забезпечив, не повідомивши про причини, хоча була належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою представника від 10.04.2017.

З метою не порушення положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

27.12.2012 між відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання", як постачальником, було укладено договір поставки вугілля №111/11, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця вугільну продукцію (вугілля) в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, по реквізитах та ціні, погодженими сторонами в цьому договорі.

За умовами п.1.2 Договору №111/11 від 27.12.2012 покупець приймає вугілля, оплачує його вартість відповідно до умов цього договору.

У п.1.3 Договору №111/11 від 27.12.2012 його сторони домовились, що загальна сума даного договору орієнтовно становить 5 445 000 000 грн. з урахуванням податку на додану вартість. Вартість договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Пунктами п.п.2.1, 2.2, 2.3 Договору №111/11 від 27.12.2012 визначено наступне: строк поставки вугілля: з 01.01.2013 по 31.12.2013 включно. Місце поставки вугілля: залізнична станція вантажоотримувача - ТЕС Публічного акціонерного товариства "Центренерго". Вугілля постачається рівномірно протягом періоду поставки залізничним транспортом у відкритих напіввагонах вантажною швидкістю на умовах DDP (залізнична станція надходження) згідно з міжнародними правилами тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" в редакції 2000р., які застосовуються із врахуванням особливостей, пов'язаних з умовами договору та його внутрішньодержавним характером.

Згідно з п.4.1 Договору №111/11 від 27.12.2012 орієнтовна кількість вугілля, що може бути поставлене за цим договором, складає 5 500 000 т. Фактична кількість вугілля визначається в межах загальної суми договору, зазначеної п. 1.3, з врахуванням фактичних показників якості вугілля і фактичної ціни вугілля, визначеної згідно з п.п.6.1, 6.2 договору, та умов постачання вугілля.

Відповідно до п.5.6 Договору №111/11 від 27.12.2012 фактична кількість та якість вугілля, яке надійшло від постачальника та прийняте покупцем на умовах договору, відображається в актах звіряння вугілля по кількості і якості та актах прийому-передачі вугілля.

У п.6.1 Договору №111/11 від 27.12.2012 встановлено, що ціна однієї тонни вугілля, що поставляється за цим договором, становить 990 грн., в тому числі, податок на додану вартість (20%) - 165 грн. з базовими показниками якості, визначеними в п.4.2 договору. Ціна однієї тонни вугілля може бути змінена за взаємною згодою сторін, що має бути оформлено відповідною додатковою угодою.

Відповідно до п.6.3 Договору №111/11 від 27.12.2012 покупець оплачує постачальнику вартість вугілля в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі вугілля. Можливе здійснення попередньої оплати за вугілля.

Згідно з п. 9.1 Договору №111/11 від 27.12.2012 (в редакції додаткової угоди №9 від 27.12.2013) договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 30.04.2014, а в частині поставки - до 31.03.2014

Додатковими угодами №1 від 27.12.2012, №2 від 28.12.2012, №3 від 31.01.2013, №4 від 21.02.2013, №5 від 30.05.2013, №6 від 30.08.2013, №7 від 19.09.2013, №8 від 29.11.2013, №9 від 27.12.2013, №10 від 27.12.2013 до договору №111/11 від 27.12.2012 вносились зміни, в тому числі, в частині ціни товару.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме актами приймання-передачі вугільної продукції, на підставі договору №111/11 від 27.12.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" було поставлено, а Публічним акціонерним товариством "Центренерго" прийнято вугільну продукцію на загальну суму 90 090 115,64 грн.

Факт отримання товару на означену вище суму відповідачем не заперечується.

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ", як новим кредитором, було укладено Договір №12 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги, що належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012 (основний договір).

За цим договором новий кредитор одержує у власність замість первісного кредитора право вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному п.2.1 договору (п.1.2 Договору №12 від 05.03.2014).

Пунктом 2.1 Договору №12 від 05.03.2014 визначено, що сума грошової вимоги, право вимоги якої відступається за цим правочином, складає 90 000 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладення цього договору сплачує первісному кредитору 90 000 000 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора (п.2.2 Договору №12 від 05.03.2014).

У п.3.2 вказаного Договору зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 Договору №12 від 05.03.2014).

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", як новим кредитором, було укладено договір №13 про відступлення права вимоги, згідно п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги, що належить первісному кредитору відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012 (основний договір).

За цим договором новий кредитор одержує у власність замість первісного кредитора право вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному п.2.1 договору (п.1.2 Договору №13 від 05.03.2014).

За умовами п.2.1 договору №13 від 05.03.2014 сума грошової вимоги, право вимоги якої відступається за цим правочином, складає 90 000 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладення цього договору сплачує первісному кредитору 90 000 000 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора (п.2.2 Договору №13 від 05.03.2014).

У п.3.2 Договору №13 від 05.03.2014 зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 Договору №13 від 05.03.2014)

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Україна", як новим кредитором, було укладено договір №31 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014 (п.1.2 договору №31 від 05.03.2014).

У п.1.3 вказаного правочину зазначено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 договору №31 від 05.03.2014).

За умовами п.2.1 договору №31 від 05.03.2014 сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 9 000 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 9 000 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

У п.3.2 договору №31 від 05.03.2014 зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 договору №31 від 05.03.2014).

Право вимоги за вказаним правочином разом з документами, які таке право підтверджують, було передано первісним кредитором та прийнято новим кредитором, про що сторонами складено та підписано акт від 05.03.2014 приймання передачі документів до договору №31 від 05.03.2014 про відступлення права вимоги.

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Узлівська", як новим кредитором, було укладено договір №34 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014 (п.1.2 Договору №34 від 05.03.2014).

У п.1.3 вказаного правочину зазначено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 Договору №34 від 05.03.2014).

За умовами п.2.1 Договору №34 від 05.03.2014 сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 20700000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 20 700 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора (п.2.2 Договору №34 від 05.03.2014).

У п.3.2 Договору №34 від 05.03.2014 зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 Договору №34 від 05.03.2014).

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством "ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "ЧЕРВОНА ЗІРКА", як новим кредитором, було укладено договір №35 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014 (п.1.2 договору №35 від 05.03.2014).

У п.1.3 вказаного правочину зазначено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 Договору №35 від 05.03.2014).

Відповідно до п.2.1 Договору №35 від 05.03.2014 сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 15140000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 15140000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п.3.2 Договору № 35 від 05.03.2014 новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 Договору №35 від 05.03.2014).

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "КОМСОМОЛЬСЬКА", як новим кредитором, було укладено договір №32 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014 (п.1.2 Договору №32 від 05.03.2014).

Згідно п.1.3 вказаного правочину Товариству з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 Договору №32 від 05.03.2014).

Відповідно до п.2.1 договору №32 від 05.03.2014 сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 11855133,88 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 11855133,88 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п.3.2 Договору №32 від 05.03.2014 новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 Договору №32 від 05.03.2014).

05.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "РОСІЯ", як новим кредитором, було укладено договір №33 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014 (п.1.2 Договору №33 від 05.03.2014).

Згідно п.1.3 вказаного правочину Товариству з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДІНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 Договору №33 від 05.03.2014).

Відповідно до п.2.1 договору №33 від 05.03.2014 сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 33304866,12 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 33 304 866,12 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п.3.2 Договору №33 від 05.03.2014 зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014 (п.6.5 Договору №33 від 05.03.2014).

15.07.2014 між Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Україна", як кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як боржником, було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору, згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014), №13 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014), та №31 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Україна" (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01, №246-03/а від 05.03.2014), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 9 000 000 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

У п.1.3 угоди від 15.07.2014 сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного у п.1.2 зобов'язання, у розмірі 270 000 грн.

Пунктом 1.5 вказаної угоди його сторонами було погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 8 730 000 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 15.07.2014).

15.07.2014 між Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Узлівська", як кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як боржником, було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014), №13 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014), та №35 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Узлівська" (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014, №08/343-1 від 05.03.2014), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 20700000 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

У п.1.3 угоди від 15.07.2014 сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 621 000 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 20 079 000 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 15.07.2014).

16.07.2014 між Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "ЧЕРВОНА ЗІРКА", як кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як боржником, було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014), №13 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014), та №34 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" та Публічним акціонерним товариством "ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "ЧЕРВОНА ЗІРКА" (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014, №1-86/1 від 05.03.2014), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 15 140 000 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

У п.1.3 угоди від 16.07.2014 сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 454 200 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 14 685 800 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 16.07.2014).

15.07.2014 між Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Комсомольська", як кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як боржником, було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014), №13 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014), та №32 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Комсомольська" (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014, №81/3 від 05.03.2014), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 11 855 133,88 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

У п.1.3 угоди від 15.07.2014 сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 355 653,88 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 11 499 480 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 15.07.2014).

15.07.2014 між Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "РОСІЯ", як кредитором, та Публічним акціонерним товариством "Центренерго", як боржником, було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014), №13 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКО-ТРЕЙДИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014) та №33 від 05.03.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс" та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "РОСІЯ" (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014, №404 від 05.03.2014), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 33 304 866,12 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання".

У п.1.3 угоди від 15.07.2014 сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 999 146,12 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 32 305 720 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у період з 30.07.2014 по 24.10.2014 відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Центренерго" було частково погашено заборгованість за договором поставки №111/11 від 27.12.2012, а саме перераховано на рахунки нових кредиторів грошові кошти на загальну суму 32 590 307,06 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями за період з 30.07.2014 по 24.10.2014

12.09.2016 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ", як фактором, (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №670 від 10.12.2015). та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Україна", як клієнтом, було укладено договір факторингу №Ф1-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 5 470 969,29 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в розмірі 5 470 969,29 грн.

За умовами п.1.2 договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016 клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 Договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016).

Згідно змісту п.2.1.6 Договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016 фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 Договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016).

У додатку №1 до договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016 контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 5 470 969,29 грн. до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016 права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016 на підставі договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016 його сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ", як фактором, та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Узлівська", як клієнтом, було укладено договір факторингу №Ф2-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 12 583 229,38 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в розмірі 12 583 229,38 грн.

За умовами п.1.2 Договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016 клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 Договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016).

Згідно змісту п.2.1.6 Договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016 фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 Договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016).

У додатку №1 до договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016 контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 12 583 229,38 грн. до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016 права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016 на підставі Договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016 сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ", як фактором, та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "ЧЕРВОНА ЗІРКА", як клієнтом, було укладено договір факторингу №Ф4-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 9 203 386,13 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в розмірі 9 203 386,13 грн.

За умовами п.1.2 Договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016 клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 Договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016).

Згідно змісту п.2.1.6 Договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016 фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 Договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016).

У додатку №1 до договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016 контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 9 203 386,13 грн. до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016 права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016 на підставі Договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016 сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ", як фактором, та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "КОМСОМОЛЬСЬКА", як клієнтом, було укладено договір факторингу №Ф3-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 7 206 563,80 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в розмірі 7 206 563,80 грн.

За умовами п.1.2 Договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016 клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016).

Згідно змісту п.2.1.6 Договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016 фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 Договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016).

У додатку №1 до договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016 контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 7 206 563,80 грн. до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016 права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016 на підставі Договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016 сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

06.10.2016 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ", як фактором, та Публічним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "РОСІЯ", як клієнтом, було укладено договір факторингу №Ф5-06/10/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 20 245 544,34 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в розмірі 20 245 544,34 грн.

За умовами п.1.2 Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016 клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016).

Згідно змісту п.2.1.6 Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016 фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 06.10.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016).

У додатку №1 до договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016 контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 20 245 544,34 грн. до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012

Згідно змісту п.2.1.6 Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016 фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Відповідно до додатку №2 до Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016 права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

06.10.2016 на підставі Договору №Ф5-06/10/2016 від 06.10.2016 сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

04.11.2016 позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" було направлено на адресу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Центренерго" повідомлення №1-03/11.16 від 03.11.2016, в якому фактором було повідомлено про укладені з первісними кредиторами договори факторингу та висунуто вимогу, в тому числі, про погашення заборгованості в сумі 54 709 692,94 грн. Факт направлення повідомлення підтверджується описом вкладення від 04.11.2016, який скріплено печаткою відділення поштового зв'язку, фіскальним чеком №3248 від 04.11.2016 та № 3247 від 04.11.2016 й поштовими повідомленнями №093, №984.

Однак, за доводами позивача, Публічним акціонерним товариством "Центренерго" грошові кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" не перераховано, що і стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення суми основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявність та розмір заборгованості є доведеними, а позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, договорів про відступлення права вимоги, угод про прощення боргу та розстрочку заборгованості, а також договорів факторингу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Договори, які стали підставою для звернення із позовом, укладені належним чином, не оспорені, не визнані недійсними, а отже є обов'язковими для виконання.

Статтею 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Враховуючи наявні у справі докази, умови договору поставки та зазначені норми чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що строк оплати Публічним акціонерним товариством "Центренерго" отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсхідпостачання" товару на суму 90 090 115,64 грн., настав.

Частиною 1 ст.510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Враховуючи встановлений ст.204 ЦК України принцип правомірності правочину, та відповідно до ст.ст.512, 513 ЦК України, суд першої обґрунтовано прийшов до висновку, що договори №13 від 05.03.2014, №31 від 05.03.2014, № 34 від 05.03.2014, №35 від 05.03.2014, №32 від 05.03.2014 та №33 від 05.03.2014 є належними підставами, у розумінні норм ст.11 ЦК України, для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-вугільний альянс", Публічного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Україна", Публічного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Узлівська", Публічного акціонерного товариства "ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "ЧЕРВОНА ЗІРКА", Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "КОМСОМОЛЬСЬКА", Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "РОСІЯ" права вимоги до Публічного акціонерного товариство "Центренерго" у розмірах, які визначено умовами вищезазначених договорів про відступлення права вимоги.

Частинами 1, 2 ст.598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Наведені вище угоди про прощення боргу та розстрочку заборгованості є належними доказами припинення грошових зобов'язань Публічного акціонерного товариство "Центренерго" перед кредиторами у зазначених в угодах розмірах.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст.1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Як зазначалось вище, позивач направляв повідомлення відповідачу про відступлення права грошової вимоги в сумі 54 709 692,94 грн. і вказане повідомлення було отримане відповідачем, отже є правомірним висновок суду першої інстанції про те, що договори факторингу є належними підставами для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Фінексперт" права вимоги до Публічного акціонерного товариство "Центренерго" на загальну суму 54 709 692,94 грн.

Колегією суддів відхиляються доводи відповідача про те, що відсутні докази про перехід до позивача права вимоги у зобов'язанні на суму 20245544,34 грн., у яких відповідач посилається на те, що договір факторингу від 06.10.2016, укладений між позивачем та ПАТ ЦЗФ "Росія" є значним правочином, а у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт прийняття уповноваженим органом управління ПАТ ЦЗФ "Росія" рішення про вчинення значеного правочину,

Так, відповідно до Протоколу засідання Наглядової ради ПАТ ЦЗФ "Росія" від 06.10.2016 було погоджено отримання послуги факторингу та схвалено укладення з ТОВ "Прайм Фінексперт" договору факторингу на суму 20 245 544,34 грн., а також пені, індексу інфляції, 3% річних та надано виконуючому обов'язки генерального директора Мякшину І.М. повноваження на підписання від імені товариства договору факторингу. Отже, вказаний договір було укладено за наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та положення норм чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 54 709 692,94 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010).

Оскільки відповідачем, як покупцем за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012, було прострочено виконання грошового зобов'язання, позивачем були нараховані за період з 01.01.2015 по 31.08.2016 3% річних в сумі 2 738 490,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 27 245 427,12 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, однак у розрахунку суми 3% річних позивачем допущено арифметичні помилки, а тому обґрунтованим є стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2 738 482,24 грн.

Доводи відповідача про наявність правових підстав для звільнення від сплати 3% річних та інфляційних втрат, оскільки розрахункові рахунки нових кредиторів були відкриті у філії АТ "Укрексімбанк" м. Донецьк, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасового не здійснюють діяльність, тому відповідач не мав можливості погашати заборгованість, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Так, у ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України вказано, що нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічну правову позицію наведено у Листі від 01.07.2014 Верховного Суду України "Аналіз практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві" та постановах від 06.06.2012 і від 24.10.2011р. Верховного Суду України по справах №6-49цс12 та 6№-38цс11.

За приписами ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ст.617 ЦК України).

При вирішенні питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України, необхідно враховувати особливість правової природи цієї відповідальності.

Приймаючи до уваги, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Верховним Судом України наголошено, що доводи про неможливість виконання грошового зобов'язання чи відсутність вини як підстави для звільнення від відповідальності, що передбачена ст.625 ЦК України не виключають можливості нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а відмова судами з цих підстав у стягненні нарахувань, що передбачені ст.625 ЦК України, є неправильною.

До того ж, слід мати на увазі, що за змістом ч.4 ст.613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку (ч.1 ст.613 ЦК України). Отже, якщо боржник доведе, що невиконання ним грошового зобов'язання мало місце через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, яка передбачена ст.625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (ч.2 ст.613 ЦК України).

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" також роз'яснено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що з наявних у матеріалах справи договорів відступлення права вимоги вбачається, що рахунки нових кредиторів дійсно було відкрито у філіях Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк", розміщених у Донецькій області.

Постановою правління Національного банку України №466 від 06.08.2014 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року №436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України "Про Національний банк України", статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про боротьбу з тероризмом", розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року N 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", правлінням Національного банку України постановлено банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Однак, вказана Постанова правління Національного банку України стосується саме обмежень у діяльності банківських установ, а ні яким чином не вливає та не нівелює обов'язків суб'єктів господарювання виконувати свої грошової зобов'язання перед контрагентами.

Також у матеріалах справи наявний лист Публічного акціонерного товариства "Укрексімбанк" №164-1/105 від 18.01.2017р., якому зазначено, що відділення вказаного банку, розміщене в місті Донецьку, було перенесено на територію, підконтрольну Україні, внаслідок чого здійснення фінансових операцій клієнтів філії не призупинялось.

Окрім цього, відповідачем не надано доказів того, що він звертався до банку з платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів на рахунки нових кредиторів, проте, банками з посиланням на наведену вище поставу правління Національного банку України, було відмовлено у здійсненні перерахування грошових коштів.

Тобто, з наведеного вбачається, що відповідачем не надано доказів вчинення всіх можливих дій з метою своєчасного виконання своїх грошових зобов'язань перед новими кредиторами.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо часткового позову.

Доводи, які викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/22328/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/22328/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/22328/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець