КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. Справа№ 925/113/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Криштоф В.В.; Зінник К.Г. - за належним чином оформленими довіреностями;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради

на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р.

у справі №925/113/17 (суддя: Довгань К.І.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області

до відповідача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради

про стягнення 4 553,64 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення 4 553,64 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував на виявлену ним недостовірність виданої відповідачем довідки про складові заробітної плати для нарахування пенсії, що призвело до неправильного визначення розміру і переплати цій особі пенсії і завдало матеріальної шкоди позивачу у розмірі 4 553,64 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/113/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 4 553,64 грн. шкоди. Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 1 600,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/113/17 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права, і неправильне встановлення судом обставин справи.

На думку апелянта, під час складання довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії був відсутній механізм проведення розрахунку середнього розміру складових заробітної плати, зокрема, надбавок за високі досягнення у правці або за виконання особливо важливої роботи, щомісячної премії, період перебування працівника у відпустці або з тимчасовою втратою працездатності. У зв'язку з цим, у періоді, що підлягав перевірці УПФУ в м. Черкасах (2008-2014р.р.), та у якому виникли обставини, пов'язані зі страховими випадками або перебування у відпустці працівника, складові заробітної плати розраховувались відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.08.1995р. та порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001р., оскільки із цих нарахувань внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування утримувалися до Пенсійного фонду України в повному обсязі. Таким чином, зазначені надбавки та премії в довідці №1739/02-12 від 27.04.2010р., виданої ОСОБА_5, вказані в розмірі, встановленому в поточному місяці за умови повністю відпрацьованого місяця, відтак правові підстави для задоволення позову -відсутні.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Дідиченко М.А., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017р. апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів та призначено до розгляду на 05.04.2017р.

27.03.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник вказував на обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017р., розгляд апеляційної скарги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради відкладено до 19.04.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017р., розгляд апеляційної скарги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради відкладено до 17.05.2017р.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 17.05.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області призначена пенсія за віком ОСОБА_5, 1950 р.н., який проживає за адресою АДРЕСА_1, згідно наданих документів, відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993р.

Для призначення пенсії була врахована довідка про заробітну плату №1739/02-12 від 27.04.2010р., яка видана Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При проведенні перевірки Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо підтвердження достовірності довідки про заробітну плату виявлено розходження в сумах заробітку для обчислення пенсії між особовими рахунками ОСОБА_5 за 2010-2016 роки та тим, що у вказаній довідці під час складання довідки не було проведено розрахунок в середньому розмірі зазначених надбавок і премій за час перебування ОСОБА_5 у відпустках без збереження заробітної плати у вересні, жовтні 2008р., березні, квітні, серпні 2009р. Встановивши ці обставини, позивачем складено акт №326/2 від 06.06.2016р. та рекомендовано для вірного обчислення пенсії ОСОБА_5 відповідачу видати нову довідку з урахуванням зауважень.

Департаментом (відповідачем) за результатами перевірки відкориговано виявлені порушення та надано нову довідку про заробітну плату № 940/28-5/10 від 14.07.2016р. ОСОБА_5, згідно якої розмір пенсії зменшився.

Позивачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_5 та виявлено переплату пенсії за період з 30.04.2010р.-31.08.2016р. в сумі 4 553,64 грн.

Претензією №26 від 01.09.2016р. Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області звернулось до відповідача з вимогою у місячний термін вирішити питання стосовно відшкодування шкоди у розмірі переплаченої пенсії 4 553,64 грн.

У відповідь 11.10.2016р. Департамент соціальної політики Черкаської міської ради вказував на відповідність розрахунку нормам законодавства виданої довідки №1739/02-12 від 27.04.2010р.

У зв'язку з невідшкодуванням відповідачем завданої матеріальної шкоди у вказаному розмірі 4 553,64 грн., позивач звернуся до господарського суду для захисту порушеного права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечив факт неправильного визначення ним розміру заробітної плати у довідці, що і завдало матеріальної шкоди позивачу у розмірі 4 553,64 грн. Натомість відповідач видав нову довідку про заробітну плату № 940/28-5/10 від 14.07.2016р. з усуненням вказаних позивачем порушень.

Однак у апеляційній скарзі скаржник стверджував, що довідку №1739/02-12 від 27.04.2010р. ним видано, а розрахунок здійснено відповідно до норм Закону.

Колегія суддів з такими доводами погодитись не може.

Перевіривши довідку №1739/02-12 від 27.04.2010р., судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не було проведено розрахунок в середньому розмірі зазначених надбавок і премій за час перебування ОСОБА_5 у відпустках та лікарняному відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. та Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001р.; не враховано перебування ОСОБА_5 у відпустці без збереження заробітної плати у вересні, жовтні 2008р., березні, квітні, серпні 2009р., що встановлено матеріалами справи та довідкою № 940/28-5/10 від 14.07.2016р., в подальшому виданою самим відповідачем.

Таким чином, неправомірними діями особи відповідача, яка видала довідку №1739/02-12 від 27.04.2010р. з недостовірними даними про складові заробітної плати ОСОБА_5, призвели до неправильного визначення розміру і переплати цій особі пенсії і завдали матеріальної шкоди позивачу у розмірі 4 553,64 грн. Шкода відповідно до ст. 1166 ЦК України має відшкодовуватися Пенсійному фонду Україні в особі позивача.

За приписами ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.06.2013 у справі № 21-204а13.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до пунктів 18, 19 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України, а також органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. При цьому, у пункті 4.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" зазначено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов невірного висновку в частині відшкодування за рахунок відповідача суми судового збору в доход Державного бюджету України за подання позову, а тому рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/111/17 підлягає зміні в частині розподілу судових витрат із виключенням абзаца 3 резолютивної частини рішення щодо стягнення судового збору.

З огляду на встановлене, апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/113/17 слід залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат згідно до ст. 49 ГПК України не проводиться.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/113/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/113/17 змінити, шляхом виключення абзацу 3 резолютивної частини зазначеного рішення. В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017р. у справі №925/113/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/113/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко