РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017 р. Справа №910/2540/17
За позовом Публічного акціонерного товариства " Комерційний індустріальний банк "

До Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України

Про стягнення 27947,39 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача Пилип В.М. - предст.

Від відповідача Костюк В.А. - предст.

Рішення прийняте 04.05.2017 р., оскільки у судових засіданнях 16.03.2017 р. та 30.03.2017 р. оголошувались перерви, а у судовому засіданні 20.04.2017 р. розгляд справи відкладався відповідно до п.1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - публічне акціонерне товариство " Комерційний індустріальний банк " звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України 27947,39 грн. збитків.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов генеральної угоди № 23-15/к від 13.11.2015 р. щодо збереження та доставки посилки одержувачу.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2015 р. між публічним акціонерним товариством " Комерційний індустріальний банк " ( позивачем, замовником ) та головним управлінням урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України ( відповідачем, виконавцем ) була укладена генеральна угода № 23-15/к.

Відповідно до умов вказаної генеральної угоди № 23-15/к відповідач зобов'язався організовувати і забезпечувати доставку цінних відправлень позивача на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.1 генеральної угоди № 23-15/к від 13.11.2015 р. відповідач зобов'язався забезпечувати доставку відправлень позивача на адресу юридичних осіб з м. Києва до обласних центрів України, на адресу замовника від філій ( відділень ) замовника, розташованих в обласних центрах України, між філіями ( відділеннями ) замовника, розташованих в обласних центрах України, від філій ( відділень ) замовника на адресу юридичних осіб, розташованих в м. Києві, обласних центрах України.

Відповідно до п. 5.1. вказаної угоди виконавець зобов'язався прийняти відправлення замовника відповідно до п. 2.2., 2.3 та статті 3 цього договору та доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений п. 2.4. цього договору. Під час доставки відправлень замовника виконавець зобов'язаний забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Виконавець, у свою чергу, зобов'язаний оформити відправлення відповідно до п. 3.1.- 3.5. цього договору ( п. 5.2.1. угоди ).

Згідно п. 3.3. генеральної угоди № 23-15/к від 13.11.2015 р. на відправлення, які передаються виконавцю, замовник виписує три примірники реєстру встановленої форми. Перший та другий примірники реєстру подаються разом з відправленням виконавцю, а третій, з підписом і печаткою виконавця, залишається у замовника. При оформленні реєстру замовник повинен обов'язково вказувати в реєстрі номер цього договору.

Строк доставки відправлень з м. Києва до обласних центрів України і в зворотному напрямку встановлюється до 2 діб. Строк доставки відправлень між обласними центрами України встановлюється до 3 діб. (не враховуючи день приймання відправлення виконавцем, а також вихідні і святкові дні). ( п. 2.4 генеральної угоди ).

Відповідно до реєстру № 1 від 14.11.2016 р. Харківським відділенням АТ " Комерційний індустріальний банк " на доставку надано цінне відправлення з оголошеною цінністю 27947,39 грн., місце призначення - м. Дніпро, проспект Дмитра Ягорницького, 70, приміщення 1, одержувач - Дніпровське відділення АТ " Комерційний індустріальний банк "

Дана посилка отримана відповідачем для пересилання 14.11.2016 о 15:40, що підтверджується відповідною відміткою відповідача, проставленою на реєстрі.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що листом ( вих. № 63/07-2025 від 17.11.2016 р. ) головним управлінням урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України було повідомлено ПАТ " Комерційний індустріальний банк " про те, що 16.11.2016 р. було здійснено озброєний напад невідомих осіб на групу співробітників ГУ УФЗ Держспецзв'язку, які виконували доставку цінних відправлень останнього, внаслідок чого було здійснено викрадення цінностей, які направлялись з м. Києва в м. Дніпро за реєстром № 1 від 14.11.2016 р.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 2 Закону України " Про поштовий зв'язок " передбачено, що відносини у сфері надання послуг поштового зв'язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Діяльність у сфері надання послуг поштового зв'язку спеціального призначення (фельд'єгерського і спеціального зв'язку) провадиться відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону України поштовий зв'язок спеціального призначення - складова частина поштового зв'язку України, призначена для надання послуг поштового зв'язку окремим категоріям користувачів.

Таким чином, фельд'єгерський зв'язок входить до системи поштового зв'язку України і регулюється нормами Закону України " Про поштовий зв'язок ", а діяльність у сфері фельд'єгерського зв'язку провадиться відповідно до законодавства України.

Згідно ст. 13 Закону України " Про поштовий зв'язок " оператори надають користувачам послуги поштового зв'язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Відповідно до п. 30 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 у внутрішніх поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені для пересилання.

Пунктом 57 зазначених Правил надання послуг поштового зв'язку сума оголошеної цінності внутрішнього поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення та можливих витрат на відновлення документів, що пересилалися, у разі їх втрати.

Упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього без пошкодження упаковки. ( п. 3.2 договору ).

Згідно п. 5.3.3. вказаної генеральної угоди виконавець має право в присутності представника замовника і представника компетентних органів провести перевірку вкладеного відправлень у випадках, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, із зазначених пунктів договору вбачається, що позивачем надавались цінні посилки запакованими і відповідач лише у окремих випадках міг перевіряти вміст відправлень.

Відповідно до п. 7.1.1. договору виконавець несе цивільно - правову відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки в межах оголошеної цінності відправлень за умови оформленого відповідно до чинного законодавства документального підтвердження вмісту вкладеного та суми нестачі за рішенням суду.

Відповідно до п. ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач всупереч вимогам вказаної статті не надав суду належних доказів підтвердження вмісту вкладеного відправлення на оцінену суму та доказів нестачі банку грошових коштів на вказану суму, тобто на суму 27947,39 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 15.05.2017 р.

Суддя В.І.Пінчук