ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Справа № 922/4555/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників

ТОВ "Варітек" ОСОБА_1 (дов. №16/04/14 від 23.11.2016р.)

ТОВ "Компанія "Гелікон" ОСОБА_2 (дов. від 01.07.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Варітек" (вх.№800 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Варітек", м. Дніпро

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон", м. Харків

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільмашпром",м. Харків

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Варітек" звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Сільмашпром" про визнання недійсним з моменту вчинення, договору поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р., який укладено між ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Сільмашпром".

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 (суддя Светлічний Ю.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 скасувати повністю та винести нове рішення, яким визнати недійсним, з моменту вчинення, договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. укладений між ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Сільмашпром", стягнути з відповідачів затрати на послуги адвоката 23000,00 грн. та судовий збір.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 10.04.2017р.

04.04.2017р. від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому позивач зазначає про неможливість зявитися 10.04.2017р. у судове засідання через відрядження у м. Запоріжжя (вх.№3655).

05.04.2017р. від ТОВ "Компанія "Гелікон" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3742).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. відкладено розгляд справи на 15.05.2017р.

10.05.2017р. від ТОВ "Сільмашпром" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі №922/4555/16 залишити без змін (вх.№4804).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ТОВ "Компанія "Гелікон" проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі №922/4555/16 без змін.

Представник ТОВ "Сільмашпром" у судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представників сторін, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

05.04.2016 року між ТОВ "Компанія "Гелікон" (продавець) та ТОВ "Сільмашпром" (покупець) укладено договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16, пунктами 1.1.- 1.2. якого сторони передбачили, що даним договором регулюються відносини між сторонами, в межах яких продавець зобов'язується поставити в майбутньому, а покупець прийняти і оплатити в порядку та на умовах даного договору виробниче обладнання (надалі іменується "обладнання"), а саме: Вертикальний обробляючий центр з ЧПУ моделі "DNM 500 II". Кількісні та вартісні характеристики обладнання, що є предметом поставки за цим договором, визначаються у Технічній специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.3. договору поставки вертикальний обробляючий центр з ЧПУ моделі "DNM 500 II", що є предметом вказаного договору, перейде у власність продавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу №182-06/14 від 06.06.2014 року, який укладений між постачальником та ТОВ "Варітек".

Відповідно до пункту 2.1., 2.2. договору поставки загальна вартість договору складає 3500000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 583333,33 грн. Вартість пусконалагоджувальних робіт, тари (упаковки) та гарантійного обслуговування включені в вартість обладнання.

Пунктами З.1., 3.2., 3.3. договору поставки передбачено, що обладнання повинно бути поставлено на умовах DDP (Україна, Волинська обл., Ковель, вул. Варшавська, 1) протягом 50-ти календарних днів з моменту підписання даного договору. Датою поставки вважається дата виписки відповідної товарної накладної. Право власності переходить до покупця з моменту поставки, який визначається згідно п.3.2. даного договору.

Пунктом 5.1. договору поставки сторони передбачили, що оплата вартості обладнання, визначеного п.1.1 договору, в розмірі, встановленому в п. 2.1. договору, повинна бути перерахована на розрахунковий рахунок продавця, зазначений в договорі, на умовах 100% оплати протягом 10 календарних днів з моменту підписання даного договору.

Згідно з п. 8.3 та 8.4. договору поставки за порушення термінів поставки обладнання, визначених п.3.1. договору, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від вартості обладнання за кожен день прострочення поставки, але не більш ніж 7 (сім) відсотків від вартості обладнання. За порушення термінів поставки обладнання, визначених пунктом 3.1. договору на строк більше 10 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 25% від вартості обладнання.

12.07.2016р. між ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Сільмашпром" укладено додаткову угоду №1 до договору поставки № КП -КГ- СМП 001/04-16 від 05.04.2016р., відповідно до умов якої сторони дійшли згоди достроково розірвати договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 у звязку значним простроченням продавцем строків поставки обладнання, а саме вертикального обробляючого центру з ЧПУ моделі "DNM 500 II". Відповідно до п.п. 2, 3 додаткової угоди продавець підтверджує своє зобовязання щодо сплати на адресу покупця штрафу, передбаченого п. 8.4. договору в сумі 875000,00 грн. в строк до 12.08.2016р. включно. Продавець зобовязується повернути на розрахунковий рахунок покупця отриману за договором поставки № КП -КГ- СМП 001/04-16 від 05.04.2016р. передоплату в розмірі 3500000,00 грн. у строк до 12.08.2016р. включно.

У грудні 2016р. позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив визнати недійсним з моменту вчинення договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р., який укладено між ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Сільмашпром".

Звертаючись з позовною заявою ТОВ "Варітек" зазначає, що вважає договір поставки фіктивним з тих підстав, що по-перше, договором поставки передбачено, що обладнання перейде у власність продавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу №182-06/14 від 06.06.14 р., укладеному з ТОВ ВАРІТЕК. Термін поставки обладнання - 50 днів з моменту підписання договору. Проте, в договорі купівлі-продажу №182-06/14 від 06.06.14 р. не йдеться про 50 календарних днів, а вказано дату поставки не пізніше 20.10.2014 р. при умові виконання покупцем (ТОВ Компанія Гелікон) платежів по договору. У зв'язку з невиконанням покупцем своїх обов'язків по оплаті обладнання, воно не було поставлено до 20.10.2014 р., при цьому якоїсь іншої дати поставки товару сторони договору не узгодили.

По-друге, позивач вважає, що метою укладення договору поставки є намагання незаконно збагатитися за рахунок ТОВ ВАРІТЕК шляхом подання позову ТОВ Компанія Гелікон до ТОВ Динеро-Капітал, ТОВ ВАРІТЕК про стягнення пені та збитків. Оскільки, виключним дистриб'ютором верстатів в Україні є компанія "ВАРІТЕК", то 1-ий відповідач не має можливості виконати поставку.

По-третє, відповідачі є пов'язаними між собою особами.

Також, позивач зазначає, що ТОВ "Компанія" Гелікон придбало у ТОВ "Варітек" вертикальний обробляючий центр з ЧПУ з метою подальшого використання в господарській діяльності, що на думку позивача підтверджує те, що укладений між відповідачами спірний договір поставки вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином.

Крім того, на думку позивача, договір поставки підписано від імені ТОВ Компанія Гелікон не директором товариства, а невстановленою особою, яка здійснила підробку підпису.

Су першої інстанції дійшовши висновку про необґрунтованість позовних вимог відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній золі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У частині 1 статті 215 Цивільного кодексу України (недійсність правочину) визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків. При цьому, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013р. фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2016р. на виконання умов спірного договору поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. ТОВ "Сільмашпром" сплатило ТОВ "Компанія "Гелікон" 3500000,00 грн.

Таким чином, другий відповідач здійснив дії, направлені на реальне настання правових наслідків, які обумовлені договором поставки, та, відповідно, мав право розраховувати на те, що відповідач належним чином виконає свої зобов'язання за спірним договором та своєчасно поставить обладнання.

Посилання апелянта на те, що умовами укладеної відповідачами додаткової угоди передбачено повернення отриманої передоплати, а тому сторонами не вчинено дій на його виконання, що є ознакою фіктивності правочину, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, згідно з матеріалами справи, договір було розірвано внаслідок прострочення першим відповідачем строків поставки обладнання, яке є предметом договору купівлі продажу №182-06/14 від 06.06.2014р., укладеного між ТОВ "Компанія "Гелікон" та ТОВ "Варітек". Проте, саме з підстав неналежного виконання ТОВ "Варітек" умов договору купівлі продажу №182-06/14 ТОВ "Компанія "Гелікон" не змогло виконати свої зобовязання за спірним договором поставки.

Доводи апелянта про встановлення договором поставки строків, які не відповідають умовам договору купівлі продажу №182-06/14 від 06.06.2014р., на думку колегії суддів, не свідчать про те, що спірний договір поставки не був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Окрім того, за положеннями п. 3.2 договору купівлі-продажу № 182-06/14 від 06.06.2014р. поставка обладнання здійснюється не пізніше 20.10.2014р. з моменту виконання платежу покупцем у повному обсязі відповідно до п. 2.2.1. цього договору, та за умов своєчасного виконання наступних платежів покупцем у повному обсязі відповідно до п. 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. цього договору (що сумарно складають 70% від суми договору).

Пунктом п. 2.2.5. договору купівлі-продажу № 182-06/14 від 06.06.2014р. передбачено, що кінцева оплата за обладнання в розмірі 30% від суми договору здійснюється на протязі 6-ти місяців з моменту підписання сторонами "Акту виконаних пуско-налагоджувальних робіт" (по 5% щомісячно).

Таким чином, умовами договору купівлі-продажу № 182-06/14 від 06.06.2014р. передбачено, що обов'язок позивача щодо поставки обладнання на адресу ТОВ "Компанія "Гелікон" виникає саме з моменту отримання 70% передоплати за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2016р. ТОВ "Компанія "Гелікон" було надіслало на адресу позивача пропозицію за № 10 про укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу №182-06/14 від 06.06.2014р., в якій планувалось визначити нову дату поставки - 40 календарних днів з моменту здійснення 70% передоплати.

У вказаній пропозиції ТОВ "Компанія "Гелікон" звертало увагу позивача на те, що на час звернення вже було здійснено попередню оплату, що дорівнювала 50% від загальної суми договору. При цьому, договором купівлі-продажу встановлено строк виконання ТОВ "Варітек" свого обов'язку з поставки обладнання, який визначений календарною датою, яка залишилась в минулому. А тому, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України кредитор має право вимагати виконання зобовязання у будь-який час, а боржник повинен виконати його в семиденний строк з дня предявлення вимоги, якщо інше не випливає з договору або актів цивільного законодавства. Вказана пропозиція була отримана позивачем засобами поштового звязку 03.04.2016р., що підтверджується копією опису вкладення та повідомлення про вручення поштового відправлення.

04.04.2016р. позивач виставив ТОВ "Компанія "Гелікон" для здійснення відповідної оплати рахунок № 52 від 04.04.2016р. на суму 692396,76 грн.

04.04.2016р. ТОВ "Компанія "Гелікон" платіжним дорученням № 445 від 04.04.2016р. перерахувало 692396,76 грн. за договором купівлі-продажу № 182-06/14 від 06.06.2014р., що складало 20% від суми договору.

Таким чином, ТОВ "Компанія "Гелікон" здійснило оплату за договором купівлі-продажу № 182-06/14 від 06.06.2014р., що загалом складала 70% від суми договору.

05.04.2016р. ТОВ "Компанія "Гелікон" було надіслало на адресу позивача вимогу за № 11 про поставку обладнання за договором відповідно ч. 2 ст. 530 ЦК України в семиденний строк з моменту її отримання. Вказана вимога була отримана позивачем засобами поштового звязку 08.04.2016р., що підтверджується копією опису вкладення та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів вважає, що враховуючи здійснення 70% оплати за договором купівлі-продажу, ТОВ "Компанія "Гелікон" мало право розраховувати, що ТОВ "Варітек" належним чином виконає свої зобов'язання, а тому в подальшому уклало спірний договір поставки на відповідних умовах, зокрема, щодо строку поставки.

Необхідно також звернути увагу, що ТОВ "Варітек" пропонувало ТОВ "Компанія "Гелікон" укласти додаткову угоду до договору купівлі-продажу №182-06/14 від 06.06.2014р. з визначенням нового строку поставки обладнання до 05.05.2016 (т. 2 а.с. 80).

Доводи позивача про те, що відповідачі є пов'язаними особами також не може бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки нормами діючого законодавства не заборонено укладення договорів між пов'язаними особами та не передбачено можливості визнання їх недійсними виключно з вказаних підстав.

Також, є необґрунтованими посилання позивача про те, що договір поставки №КП-КГ-СМП-001/04-16 від 05.04.2016р. підписано від імені ТОВ "Компанія "Гелікон" невстановленою особою, яка здійснила підробку підпису, оскільки, вказаний договір було підписано уповноваженою особою, а саме: директором товариства - ОСОБА_3, про що свідчить нотаріально завірена копія заяви останнього, яка міститься в матеріалах справи.

Припущення позивача, що обладнання придбавалось у позивача ТОВ "Компанія "Гелікон" без наміру його відчуження та використовується останнім в своїй господарській діяльності також не є підставою для висновку про фіктивність договору поставки, оскільки, відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. А тому, подальший продаж обладнання є однією з форм розпорядження відповідачем 1 власним майном.

Крім того, є безпідставними посилання апелянта на звітність про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за 12 місяць 2016р., як на обставину відсутності у ТОВ "Сільмашпром" фахівців, які б могли працювати на обладнанні, оскільки дана звітність стосується періоду після розірвання договору поставки.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено того факту, що відповідачі уклали правочин, який не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, тобто не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення, у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 скасуванню.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Варітек" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. у справі 922/4555/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.05.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шевель О. В.