ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа № 914/2814/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» від 11.04.2017

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 про відмову в задоволенні скарги на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції

у справі № 914/2814/15

за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», м. Львів

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1», м. Львів

про стягнення 1 776 421,85 грн.

Представники сторін:

- від позивача ОСОБА_3,

- від відповідача ОСОБА_4

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України сторонам розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 у справі № 914/2814/15 (суддя Березяк Н.Є.) відхилено скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії (надалі ДП НАК) «Надра України» «Західукргеологія» на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2016 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Суд першої інстанції наголосив на тому, що рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 у даній справі має виконуватись стягненням коштів в сумі визначеній в резолютивній частині рішення та в подальшому зазначених у виданому 25.02.2016 наказі з відповідача, як оператора договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003, а саме за рахунок коштів, які зберігаються на відкритому відповідачем для здійснення спільної діяльності поточному рахунку, про що також зазначено в ухвалі Господарського суду Львівської області від 26.04.2016 у даній справі. Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд визнав безпідставним посилання скаржника те, що у боржника наявні інші рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах, зокрема новий банківський рахунок №0914 у ПАТ «МІБ».

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» оскаржило її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що:

1) виконавче провадження №50681261 триває понад 6 місяців, тобто, понад встановлені ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» строки;

2) відповідач продовжує проводити активну позовну роботу, що свідчить про наявність на його рахунках коштів для сплати судового збору та вартості судових експертиз, проте державний виконавець не здійснює стягнення таких коштів у примусовому порядку;

3) начальником органу ДВС не надано відповіді на запит позивача від 14.09.2016 №01-1219/13 про вжиті виконавчі дії у виконавчому провадженні №50681261 та не відредаговано на скаргу від 01.11.2016 на бездіяльність державного виконавця, у провадженні якого перебуває на виконанні виконавчий документ у даній справі.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Нафтогазрембуд-1» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач звернув увагу на те, що стягнення заборгованості за рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 у даній справі з рахунків відповідача як окремої юридичної особи, а не як оператора за договором №147 від 25.04.2003 про спільну діяльність, є незаконним та протиправним, адже призводить до стягнення коштів, які не повязані з веденням спільної діяльності та блокує господарсько-фінансову діяльність товариства.

Орган ДВС не забезпечив явку свого представника в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час місце судового розгляду (а.с. 38, том 2). Зважаючи на закінчення процесуального строку для розгляду апеляційної скарги, на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи та на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника органу ДВС.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 у справі №914/2814/15 (а.с. 98-101, том 1) позовні вимоги задоволено та стягнуто з ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» 1 209 400,00 грн. основного боргу, 525 836,36 грн. інфляційних втрат, 23 657,85 грн. трьох відсотків річних та 35 177,88 грн. судового збору.

15.02.2016 рішення набрало законної сили (а.с. 159-163, том 1), у звязку з чим, 25.02.2016 видано наказ на примусове виконання даного рішення (а.с. 169, том 1).

05.04.2016 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 25.02.2016 (а.с. 230, том 1).

14.04.2016 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках боржника, що відкриті у ПАТ «Кредобанк», ПАТ АКБ «Львів», АТ «УкрСиббанк», АБ «Південний» (а.с. 233, том 1) та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 232, том 1).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.04.2016 у даній справі (а.с. 188-190, том 1) розяснено, що рішення суду у даній справі підлягає виконанню шляхом стягнення коштів з ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» як оператора по договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003.

Заявою від 25.11.2016 (а.с. 244-246, том 1), відповідач повідомив орган ДВС про винесення Господарським судом Львівської області ухвали від 26.04.2016 про розяснення рішення суду.

22.12.2016 ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» звернувся до Господарського суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5М.(а.с. 197-200, том 1), у якій просив: 1) визнати неправомірною бездіяльність вказаного державного виконавця; 2) зобовязати його вжити передбачених законодавством заходів для виконання виконавчого листа №914/2814/15 від 25.02.2016.

Доводи вказаної скарги на бездіяльність державного виконавця аналогічні тим доводам, на яких базуються вимоги апеляційної скарги.

Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 у даній справі відхилено скаргу позивача на дії державного виконавця.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваної ухвали відсутні, з огляду на наступне:

За приписами ч. 1 ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 та ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 121-2 ГПК України визначено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості у сумі 1 776 421,85 грн., яка виникла у зв'язку з тим, що ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» як оператор по договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003, не виконав свої зобов'язання перед ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» в частині перерахування (виплати) дивідендів за II-III квартали 2014 року.

Відповідно до преамбули договору №147 про спільну діяльність, спільна діяльність учасників, яка відповідає чинному законодавству, регулюється цим договором, повязана з користуванням надрами, без створення юридичної особи, яка є обєктом спільного контролю учасників відповідно до даного договору, заснована на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності учасників.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору про спільну діяльність №147 від 25.04.2003, ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» взятий на облік як платник податків у ДПІ у Франківському районі м. Львова, є в реєстрі платників податків на додану вартість.

Відповідно до пункту 5.3 договору, усі фінансові операції по спільній діяльності учасників здійснюються через окремий рахунок.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2015 позов ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» було задоволено. В подальшому, ухвалою від 26.04.2016 було розяснено, що рішення суду у даній справі підлягає виконанню шляхом стягнення коштів з ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» як оператора по договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 26.04.2016 сторонами не оскаржувалася та набрала законної сили.

Зважаючи на це колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що виплата дивідендів відповідно до умов договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003 здійснюється виключно оператором спільної діяльності, яким є ТзОВ «Нафтогазрембуд-1», з окремого рахунку спільної діяльності виконавчим директором спільної діяльності.

З цих підстав відхиляються доводи скаржника про бездіяльність державного виконавця щодо примусового стягнення коштів з інших банківських рахунків боржника, наявність коштів на яких підтверджується тим, що боржник сплачує судові збори та вартість судових експертиз в інших судових справах.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає те, що ні з тексту апеляційної скарги, ні з матеріалів справи не вбачається, в чому полягає незаконність дій чи бездіяльності державного виконавця: які конкретно заходи примусового виконання рішення чи виконавчі дії ним не були вчинені чи вчинені не у повному обсязі, або вчинені з порушенням встановлених строків, або свідчать про упередженість державного виконавця.

Як свідчать копії матеріалів виконавчого провадження, в ході його здійснення державний виконавець вчиняв передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, зокрема, в ході виконавчого провадження виносив відповідні постанови, здійснив виклик боржника (а.с. 231, том 1), отримав від Державної податкової служби України інформацію про відкриті рахунки боржника (а.с. 238, 243, том 1), отримав відповіді від банківських установ ПАТ АКБ «Львів», АТ «УкрСиббанк», АБ «Південний», ПАТ «Кредобанк» (а.с. 239, 240, 241, 242, том 1) про відсутність коштів на рахунках боржника для виконання постанови про арешт коштів.

Більш того, у вимогах своєї скарги на бездіяльність органу ДВС, скаржник не вказує які саме конкретні дії слід зобовязати вчинити державного виконавця, а лише обмежується загальною вказівкою про зобовязання «вжити передбачених законодавством заходів для виконання виконавчого листа №914/2814/15 від 25.02.2016».

Щодо твердження скаржника про порушення державним виконавцем шестимісячного строку на проведення виконавчих дій, передбаченого ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження), то хоча цей строк і сплив 15.10.2016, скаржник не довів, а з матеріалів справи не вбачається, що порушення цього строку є наслідком бездіяльності державного виконавця.

Судовою колегією не беруться до уваги твердження скаржника про те, що начальник органу ДВС безпідставно залишив без відповіді запит позивача від 14.09.2016 №01-1219/13 про вжиті виконавчі дії у виконавчому провадженні №50681261, а також скаргу позивача від 01.11.2016 на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №50681261, оскільки в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідний запит та скарга дійсно надсилались чи іншим чином вручалися органу ДВС.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали, як такої, що прийнята відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 у справі №914/2814/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко