ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа № 2/161

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" б/н від 07.03.2017 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.02.2017 року

за скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», м. Львів на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

у справі № 2/161

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Львів, м. Львів

до відповідача-1: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Галицький автозавод, м. Львів

до відповідача-2: Відкритого акціонерного товариства Львівське автотранспортне підприємство 24662, м. Львів

про стягнення 10 333 832 грн. 91 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участю представників:

від скаржника (відповідач 2): не зявився;

від позивача: не зявився;

від відповідача 1: не зявився;

від ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: ОСОБА_3

від ПП "Інтеграл Інвестиції": ОСОБА_4

Учасникам процесу розяснено їхні права та обовязки, передбачені ст.ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 10.05.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.02.2017 року (суддя Мазовіта А.Б.) у задоволенні скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено. Скасовано заходи щодо зупинення реалізації арештованого майна в ході виконавчого провадження, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.11.2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Львівської області від 01.02.2017 року у справі № 2/161, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" подало апеляційну скаргу (вх.01-05/1257/17 від 16.03.2017 року). Апелянт не погоджується з висновками суду про те, що при проведенні оцінки майна експертом не було порушено п.56 Національного стандарту №1; вважає, що судом не враховано вимог ч.6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; зазначає, що суд при постановленні оскаржуваної ухвали не взяв до уваги надані скаржником звіти про оцінку майна, що виконані КП «Львівське бюро експертів-оцінювачів», не врахував, що у самому звіті про оцінку майна містяться припущення щодо можливої необхідності в майбутньому його доопрацювання.

Тому просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою визнати неправомірними дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_5, щодо визначення вартості та оцінки майна боржника та використання в межах виконавчого провадження ВП №43239781 звіту з оцінки майна «нежитлові будівлі, загальною площею 4 800,80 кв.м., що знаходяться за адресою Львівська область, Залізничний район, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280, власником яких є ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662", виконаного оцінювачем ТзОВ «Експертна група» в особі ОСОБА_6; визнати недійсним звіт про оцінку майна «нежитлові будівлі, загальною площею 4 800,80 кв.м., що знаходяться за адресою Львівська область, Залізничний район, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280, власником яких є ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662", виконаного оцінювачем ТзОВ «Експертна група» в особі ОСОБА_6

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 16.03.2017 року справу за № 2/161 розподілено до розгляду головуючому судді Желіку М.Б., членами колегії визначено суддю Бонк Т.Б. і суддю Марко Р.І.

Ухвалами від 17.03.2017 року скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали та прийнято апеляційну скаргу до провадження. Призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 03.04.2017 року.

31.03.2017 року від представника стягувача ПП «Інтеграл Інвестиції» надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки між сторонами ведуться перемовини щодо позасудового врегулювання спору.

Ухвалами суду від 03.04.2017 року, від 12.04.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, зазначених у відповідних ухвалах. Ухвалою суду від 03.04.2017 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів.

11.04.2017 року на підставі розпорядження керівника апарату №178 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_7Б здійснено автоматизовану зміну складу колегії суддів. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 11.04.2017 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Желік М.Б., судді Костів Т.С., Марко Р.І.

12.04.2017 року від представника скаржника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки між сторонами ведуться перемовини щодо позасудового врегулювання спору.

У судове засідання 10.05.2017 року представник апелянта не зявився, заяв, клопотань не подавав. Присутні в засіданні представники ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та ПП "Інтеграл Інвестиції" проти вимог апеляційної скарги заперечили. Враховуючи повторну неявку представника апелянта та інших учасників у справі, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за участю присутніх представників і за наявними матеріалами справи.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім цього, оскаржуване судове рішення переглядається за обставинами, що існували на момент прийняття судом першої інстанції відповідного рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 27.12.2010 року у справі №2/161 позов задоволено частково - з ВАТ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на користь ПАТ АКБ «Львів» заборгованість по кредитному договору №105 від 11.12.2007 р. на суму 10 333 832 грн. 91 коп., в тому числі 8 030 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 2 138 610 грн. 00 коп. заборгованості по сплаті процентів, 165 222 грн. 91 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 326,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280 згідно договору іпотеки від 11.12.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №12571 та нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «Д-2», загальною площею 2 240,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «Ж-1» загальною площею 1 257,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280, нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «З-1», загальною площею 976,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280 згідно договору іпотеки від 18.12.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №12880.

11.01.2011 року у вказаній справі було видано наказ про примусове виконання рішення.

23.12.2011 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу у даній справі (ВП №30487273).

Ухвалою від 05.11.2012 року суд замінив сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів» на стягувача Приватне підприємство «Інтеграл Інвестиції» (м. Львів, вул. Дудаєва, 20, ідентифікаційний код 37776261).

Ухвалою від 11.12.2012 року суд замінив сторону виконавчого провадження (боржника) Відкрите акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на правонаступника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662» та затвердив мирову угоду на стадії виконання судового рішення.

03.06.2014 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГУЮ у Львівській області закінчено виконавче провадження №30487273 у звязку з визнанням судом мирової угоди у процесі виконання.

13.05.2014 року відкрито виконавче провадження №43239781 про примусове виконання ухвали №2/161 від 11.12.2012 року.

У ході виконавчого провадження 27.06.2014 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, яким описано та арештовано нерухоме майно боржника, яке розташоване за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 280. В акті зазначено, що для визначення вартості описаного та арештованого майна слід залучити субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання.

15.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки майна, а саме: нежитлових приміщень, що розташовані за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 280.

Згідно з наданим висновком ринкова вартість обєкта оцінки станом на 01.02.2016 року становить 10 030 475 грн. 00 коп. без ПДВ.

Із матеріалів справи встановлено, що 01.04.2016 року ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662" зверталося до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо визначення вартості та оцінки майна боржника, використання в межах виконавчого провадження ВП №43239781 звіту з оцінки майна, а також про визнання недійсним звіт про оцінку майна станом на 01.02.2016 року. Крім цього, вказані дії державного виконавця оскаржувались ПП «Інтеграл Інвестиції» (вх.№1864/16 від 31.03.2016р.). За результатами розгляду скарг судом ухвалою від 23.05.2016 року відмовлено у задоволенні скарги ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662", а провадження по розгляду скарги ПП «Інтеграл Інвестиції» припинено у звязку із відмовою заявника від поданої заяви. Вказана ухвала суду в судах апеляційної та касаційної інстанцій не оскаржувалась.

У ході виконавчого провадження №.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки майна, а саме: нежитлових приміщень, що розташовані за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 280, оскільки термін дії попереднього звіту закінчився і необхідним є проведення нової оцінки майна.

Так, згідно з висновком про вартість майна нерухоме майно - нежитлові будівлі, до складу яких входять: виробничий корпус (літ. «З-1»), площею 976,30кв.м.; виробничо-побутовий (літ. «Д-2»), площею - 2 240,20 кв.м; котельня (літ. «В-1»), площею - 326,80 кв.м; майстерня (літ. «Ж-1»), площею 1 257,50 кв.м, загальною площею 4 800,80 кв.м., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280», власником якого є ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», складеного на підставі постанови ВПВР Департаменту ДВС МЮ України «Про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 28.09.2016 року» ринкова вартість обєкта оцінки станом на 03.11.2016 року становить 10 040 490 грн. 00 коп. без ПДВ, з яких:

вартість виробничого корпусу (літ. «З-1»), площею 976,30кв.м. становить 2 041 853,00 грн. без ПДВ,

вартість виробничо-побутового (літ. «Д-2»), площею 2 240,20 кв.м. становить 4 685 200,00 грн. без ПДВ,

вартість котельні (літ. «В-1»), площею 326,80 кв.м. становить 683 476,00 грн. без ПДВ,

вартість майстерні (літ. «Ж-1»), площею 1 257,50 кв.м. становить 2 629 961,00 грн. без ПДВ.

Оцінювач генеральний директор ТзОВ «Українська експертна група» ОСОБА_6.

18.11.2016 року ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662» звернулося до суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ у справі №2/161 - стягувач Приватне підприємство «Інтеграл Інвестиції», м. Львів, боржник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», м. Львів. Боржник з метою реалізації свого права у виконавчому провадженні на реалізацією його майна за дійсною ринковою вартістю оскаржує дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_5, щодо визначення вартості та оцінки майна боржника та використання в межах виконавчого провадження ВП №43239781 звіту з оцінки майна, вважає їх неправомірними.

Однак, боржник вважає, що при проведенні оцінки оцінювачем не було дотримано вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» в частині ознайомлення з обєктом оцінки, особистого огляду обєкта оцінки. Зазначає, що незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна в будь якому випадку має передувати ознайомлення з обєктом оцінки шляхом доступу до нього. Експертами «Українська експертна група» в процесі проведення оцінки не проводився особистий огляд обєкту оцінки. Жодних повідомлень про необхідність надання доступу експертам для особистого огляду обєкту оцінки на адресу ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662" не надходило. Таким чином, в рамках виконавчого провадження замовником оцінки (державним виконавцем) не було вжито жодних заходів щодо забезпечення доступу субєкта оціночної діяльності до майна.

21.11.2016 року скаржником долучено до матеріалів справи звіти про оцінку майна, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280, що виконані КП «Львівське бюро експертів-оцінювачів» станом на 18.11.2016 року. Згідно з ними оціночна вартість майна нежитлової будівлі під літ. «З-1» становить 3 107 563,00 грн. без ПДВ, нежитлової будівлі під літ. «Ж-1» становить 3 942 263,00 грн. без ПДВ, нежитлової будівлі під літ. «Д-2» становить 7 721 969,00 грн. без ПДВ, нежитлової будівлі під літ. «В-1» становить 977 786,00 грн. без ПДВ, тобто загальна вартість 15 749 581,00 грн.

Місцевим судом правильно зазначено, що відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як встановлено вище, виконавче провадження №43239781 про примусове виконання ухвали №2/161 від 11.12.2012 року відкрито 13.05.2014 року.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У звязку з тим, що боржник не виконав рішення суду добровільно у визначений для цього строк 7 днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2014 року, державним виконавцем було прийнято рішення про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника.

Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя (ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»).

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Для задоволення вимог стягувача державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та проведено його опис, що підтверджується відповідним актом від 27.06.2014 року.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (ч.1). У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем (ч.2).

Як встановлено вище, 28.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для надання звіту про оцінку описаного та арештованого майна ТзОВ «Українська експертна група». Згідно з висновком визначено вартість відповідного майна станом на 03.11.2016 року.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем (ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»).

Листом від 11.11.2016 року повідомлено боржника, що згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість майна станом на 03.11.2016 року становить 10 040 490 грн. 00 коп. Докази надіслання вказаного листа у матеріалах справи відсутні, однак, копія такого листа долучена до скарги на дії ДВС, поданої ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662». Докази надання державному виконавцю заперечень щодо результатів визначення вартості майна відсутні.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України (абз.1 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Абзацом 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обовязковими до виконання субєктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до п. 1 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 р., Національний стандарт №1 є обовязковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) субєктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Особливості проведення оцінки певних видів майна визначаються окремими національними стандартами та іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна (п.2).

Національний стандарт N 2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1442 від 28 жовтня 2004 р., є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна визначені п.п.50-55 Національного стандарту №1. Так, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється:

ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка;

визначення бази оцінки;

подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки (п.50).

Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності (п.51):

укладення договору на проведення оцінки;

ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки;

доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Відповідно до п. 56 Національного стандарту №1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд обєкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та обєктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

У абз.18-20 розділу 2.1 звіту про оцінку майна зазначено, що замовником звіту не було забезпечено огляд оцінювачу, у звязку з чим оцінювачем не була проведена особиста інспекція власності, описаної в звіті. Фотоматеріали та пакет документів був наданий замовником звіту. Зважаючи на викладене, для подальшого розрахунку буде прийматись технічний стан та критерій внутрішніх оздоблювальних робіт згідно розділу №6 даного звіту, в якому зазначено відомості на підставі технічного паспорту БТІ, усної інформації замовника, без особистого внутрішнього огляду та фото фіксації. В разі невідповідності даних в наданих документах, та технічного стану і категорії внутрішніх оздоблювальних робіт, що припускаються в розділі №6 даного звіту, звіт потребує доопрацювання за умов надання можливості оцінювачу здійснити особистий огляд та фото фіксацію обєкта оцінки.

Із оскаржуваного звіту вбачається, що оцінювач готував висновок із фотоматеріалів та пакету документів, наданих замовником, а також відомостей на підставі технічного паспорту БТІ, без особистого внутрішнього огляду та фотофіксації (з обгрунтуванням їх відсутності). У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неможливості особистого огляду обєкта (звернення до замовника експертизи про забезпечення доступу до обєкта оцінки, відповідь замовника експертизи, акт про незабезпечення доступу до приміщення тощо).

Колегія суддів зазначає, що оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Крім того, ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Відтак, не зважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна повинно передувати ознайомлення з об'єктом оцінки, зокрема, шляхом доступу до нього.

Враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що державним виконавцем не порушено процедури визначення вартості арештованого майна, адже повний та обєктивний огляд майна, яке є предметом оцінки, можливий під час доступу оцінювача до цього майна. Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд у постановах від 14 березня 2017 року справа № 4/30, від 20 липня 2016 року справа №3/22/2012/5003.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вважає доцільним відхилення місцевим судом звітів про оцінку майна, виконаних КП «Львівське бюро експертів-оцінювачів» станом на 18.11.2016 року, відповідно до яких загальна вартість обєкта становить 15 749 581,00 грн., що на 5 709 091,00 грн. перевищує вартість згідно з оспорюваним висновком експерта. Суд вважає наявність таких звітів обставиною, що ставить під сумнів правильність оспорюваного висновку.

Крім цього, суд зазначає, що ухвалою від 22.11.2016 року судом було заборонено Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії по передачі на реалізацію арештованого та описаного майна ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» до закінчення розгляду скарги по суті. Вказана ухвала сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили. Оскільки зупинення реалізації нежитлових приміщень застосовувались судом до вирішення скарги по суті, оскаржуваною ухвалою правомірно було скасовано заходи щодо зупинення реалізації арештованого майна в ході виконавчого провадження, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.11.2016 року (п.2 резолютивної частини).

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Однак, оскаржувана ухвала вказаним вимогам повністю не відповідає.

Враховуючи встановлені обставини при розгляді скарги на дії державного виконавця, у відповідності до п.2 ч.1 ст.103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а ухвала суду Львівської області від 01.02.2017 року скасуванню в частині п.1 резолютивної частини з прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662" б/н від 07.03.2017 року задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.02.2017 року в частині п.1 резолютивної частини скасувати. Прийняти нове рішення в цій частині про задоволення скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України:

«Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_5, щодо визначення вартості та оцінки майна боржника та використання в межах виконавчого провадження ВП №43239781 звіту з оцінки майна «нежитлові будівлі, загальною площею 4 800,80 кв.м., що знаходяться за адресою Львівська область, Залізничний район, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280, власником яких є ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662", виконаного оцінювачем ТзОВ «Експертна група» в особі ОСОБА_6

Визнати недійсним звіт від 03.11.2016 року про оцінку майна «нежитлові будівлі, загальною площею 4 800,80 кв.м., що знаходяться за адресою Львівська область, Залізничний район, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280, власником яких є ТзОВ "Львівське автотранспортне підприємство 24662", виконаного оцінювачем ТзОВ «Експертна група» в особі ОСОБА_6І.».

3. В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 15.05.2017 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.