ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Справа № 911/596/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/596/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»,

м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток»,

с. Іванівка, Миколаївський район

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер»,

м. Бровари

про стягнення 3 035 412,05 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 23.03.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (відповідач 1) та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (відповідач 2) про стягнення 3035412,05 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 умов Договорів поставки № АП-08-0090 від 31.03.2016 та № АП-08-0275 від 26.05.2016, в частині своєчасної оплати отриманого товару, у звязку з чим у відповідача 1 та на підставі Договору поруки № ПР-08-0275 у відповідача 2 утворилась заборгованість в сумі 2 054 426,67 грн., з огляду на наявність якої нараховані 198 939,67 грн. пені, 384 894,08 грн. штрафу та 397 151,63 грн. відсотків річних.

Ухвалою суду від 03.03.2017 порушено провадження у справі № 911/596/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 05.04.2017 розгляд справи був відкладений.

05.04.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду, у звязку із можливістю врегулювання спору мирним шляхом. В судовому засіданні 26.04.2017 представником позивач підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів в судові засідання 05.04.2017 та 26.04.2017 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали. Відповідач 1 належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 1. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачам на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідачів, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством звязку, зокрема, з посиланням на закінчення терміну зберігання, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-08-0090 (далі-договір № 1), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобовязався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 45532,80 грн., проте яка може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, може бути змінена, про що сторони укладають додаткову угоду.

Так, між позивачем та відповідачем 1, в період з 01.04.2016 по 08.09.2016 були укладені додаткові угоди до умов договору № 1, згідно з якими сторони, на підставі п. 1.5 договору, погодили змінити кількість, асортимент, вартість, ціну та умови оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені п. 2.1 договору (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.7 договору визначено, що оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковими накладними, копії яких в кількості 23 штук наявні в матеріалах справи, поставлено відповідачу 1 товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 2318325,95 грн.

Проте, всупереч умовам договору, відповідач 1 лише частково здійснив оплату вартості отриманого товару в сумі 462043,48 грн., про що свідчать додані до матеріалів справи банківські виписки з особового рахунку позивача, вартість товару в сумі 1856282,47 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

26.05.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (відповідач 1, покупець) укладений Договір поставки № АП-08-0275 (далі-договір № 2), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 якого продавець зобовязався передати у власність покупця засоби захисту рослин (товар), найменування, кількість та ціна якого, визначена в п. 1.1 договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити такий товар. Вартість товару на дату укладення договору, становить 252452,00 грн., проте яка може бути зміненою у порядку, визначеному в договорі. Кількість та асортимент товару, визначається відповідно до п. 1.1 договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару, може бути змінена, про що сторони укладають додаткову угоду.

Покупець зобовязаний сплатити продавцю вартість товару, у строки визначені п. 2.1 договору (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.7 договору визначено, що оплата вартості товару, здійснюється не пізніше терміну, визначеному в договорі.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, позивачем, згідно з видатковими накладними № АП-08-0326 від 27.05.2016 та № АП-08-0331 від 27.05.2016, копії яких наявні в матеріалах справи, поставлено відповідачу 1 товар, зокрема засоби захисту рослин, на загальну суму 252452,00 грн.

Проте, всупереч умовам договору, відповідач 1 лише частково здійснив оплату вартості отриманого товару в сумі 50490,40 грн., про що свідчить додана до матеріалів справи банківська виписка з особового рахунку позивача, вартість товару в сумі 201961,60 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Частиною другою ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконання зобовязань частково або в повному обсязі.

05.08.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач, кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Сендер» (відповідач 2, поручитель) укладений Договір поруки № ПР-08-0275, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1, 4.3 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязків товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (боржник) за Договорами поставки № АП-08-0090 від 31.03.2016 та № АП-08-0275 від 26.05.2016 укладені між кредитором та боржником. У разі порушення боржником основних договорів та/або зобовязань боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, курсові втрати, витрати кредитора тощо. Порука за цим договором припиняється з припиненням зобовязання.

Так, у звязку із невиконанням відповідачем 1 умов Договорів поставки № АП-08-0090 від 31.03.2016 та № АП-08-0275 від 26.05.2016, в частині своєчасного та повного виконання зобовязань щодо оплати отриманого товару, позивач звертався до відповідача 1 та 2 з претензіями № 635 від 29.12.2016 та від 10.01.2017 відповідно, з вимогами сплатити наявну за відповідачем 1 заборгованість.

Проте, вимоги позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення.

Відповідачі не забезпечили участі представників в судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів повної оплати отриманого товару не надали, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобовязань за договором з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача 1, в частині оплати переданого позивачем на підставі Договорів поставки № АП-08-0090 від 31.03.2016 та № АП-08-0275 від 26.05.2016, забезпечених Договором поруки № ПР-08-0275 від 05.08.2016 із відповідачем 2 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 2054426,67 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем 1 умов договорів щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі п.п. 5.2, 5.3, 5.4 договорів поставки та п. 1.3 договору поруки, просить суд стягнути солідарно з відповідачів 198939,67 грн. пені, нарахованої на кожну із сум заборгованості за договорами поставки, за період з 21.10.2016 по 23.02.2017 та 384894,08 грн. штрафу, нарахованого на суму ціни договорів поставки.

Умовами п.п 5.2, 5.3 договорів поставки визначено, що покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Сторони дійшли згоди щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штраф, пеня) визначеної п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України та встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через 3 роки від дня, коли це зобовязання повинне було бути виконане.

Пунктом 5.4 договорів поставки визначено, що у випадку прострочення виконання зобовязань, більш ніж на 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні штраф у розмірі пятнадцяти відсотків від ціни договору.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що доданий до матеріалів позовної заяви, розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 198939,67 грн. пені та 384894,08 грн. штрафу визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем 1 зобовязань щодо своєчасної оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути солідарно з відповідачів 397151,63 грн. відсотків річних, нарахованих за період з 21.10.2016 по 23.02.2017 від сум заборгованості за кожним договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5 договорів поставки 1, 2 визначено, що сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, визначеною ч. 2 ст. 625 ЦК України та встановили її в розмірі 40 % від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів, з дати оплати товару та 96 % від несплаченої ціни товару до дня повної оплати, з дати закінчення 90 календарних днів.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення відсотків річних, встановивши, що розрахунок позивача є арифметично вірним, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідачів 397151,63 грн. відсотків річних заявлена правомірно, а отже підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (57140, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Іванівка, вул. 8 Березня, 18, ) та товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Воззєднання, 15, ) 2 054 426 (два мільйони пятдесят чотири тисячі чотириста двадцять шість) грн. 67 коп. заборгованості, 198 939 (сто девяносто вісім тисяч девятсот тридцять девять) грн. 67 коп. пені, 384 894 (триста вісімдесят чотири тисячі вісімсот девяносто чотири) грн. 08 коп. штрафу, 397 151 (триста девяносто сім тисяч сто пятдесят одну) грн. 63 коп. відсотків річних.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» (57140, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Іванівка, вул. 8 Березня, 18, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Воззєднання, 15, ) 22 765 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят пять) грн. 59 коп. судового збору.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 290, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Воззєднання, 15, ) 22 765 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят пять) грн. 59 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 10.05.2017

Суддя О.О. Христенко