ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р.Справа № 916/559/17
За позовом: Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 465 594,17грн., розірвання договору та зобов'язання повернути нежитлові приміщення

Суддя Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від прокурора: Радзілевич Д.А., згідно посвідчення №033849 від 15.06.2015р.;

від позивача - МОУ: Пилипенко В.М.., згідно довіреності №220/415/д від 22.12.2016р.; Єрмаков А.В., згідно довіреності №220/420/д від 22.12.2016р.; Дідух С.П., згідно довіреності №220/422/д від 22.12.2016р.;

від позивача - КЕВ: Єрємєєва К.С., згідно довіреності №1 від 03.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

Присутні в судових засіданнях: ОСОБА_6, згідно паспорту серія НОМЕР_2 від 23.04.1997р.; ОСОБА_7, згідно посвідчення №24 від 14.04.2017р.

В засіданні 11.05.2017р. приймали участь представники:

від прокурора:Радзілевич Д.А., згідно посвідчення №033849 від 15.06.2015р.;

від позивача - МОУ: Дідух С.П., згідно довіреності №220/422/д від 22.12.2016р.;

від позивача - КЕВ: Єрємєєва К.С., згідно довіреності №1 від 03.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за договором оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.01.2001р. в сумі 395 246,18грн. за період з травня 2016р. по лютий 2017р. включно; 50 343,36грн. пені; 11 857,39грн. 3% штрафу; 3744,12грн. компенсації податку на землю за період з вересня 2016р. по лютий 2017р.; 4403,12грн. компенсації за фактичні комунальні та загальноексплуатаційні витрати за період з травня 2016р. по лютий 2017р.;

- про розірвання договору оренди від 26.04.2001р. №109/2001/Голов КЕУ, укладеного між Головним квартирно-експлуатаціним управлінням Міністерства оборони України та ОСОБА_1;

- про зобов'язання ОСОБА_1 повернути на користь Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси із складанням акту прийому-передачі нежитлових приміщень загальною площею 455,7кв.м., розташованих на території військового містечка №224 в Одеському гарнізоні за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2017р. справу №916/559/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 06.03.2017р. порушено провадження у справі №916/559/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання сторін від 23.03.2017р. за вх.№6834/17, від 11.04.2017р. за вх.№8612/17 про нездійснення технічної фіксації судового процесу були судом задоволені.

Клопотання позивача - КЕВ м. Одеси від 23.03.2017р. за вх.№6845/17 про залучення до матеріалів справи додаткових документів було судом задоволено.

Ухвалою суду від 11.05.2017р. припинено провадження у справі №916/559/17 в частині стягнення частини суми основного боргу в розмірі 10 000,00грн.

Первинні позовні вимоги прокурора складали: про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати за договором оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.01.2001р. в сумі 393 981,10грн. за період з березня 2016р. по грудень 2016р. включно; 51 275,82грн. пені; 11 819,43грн. 3% штрафу; 3744,12грн. компенсації податку на землю; 5503,90грн. компенсації за фактичні комунальні та загальноексплуатаційні витрати; про розірвання договору оренди від 26.04.2001р. №109/2001/Голов КЕУ, укладеного між Головним квартирно-експлуатаціним управлінням Міністерства оборони України та ОСОБА_1; про зобов'язання ОСОБА_1 повернути на користь Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси із складанням акту прийому-передачі нежитлових приміщень загальною площею 455,7кв.м., розташованих на території військового містечка №224 в Одеському гарнізоні за адресою: АДРЕСА_1.

Прокурор позовні вимоги підтримує, подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог від 11.04.2017р. за вх.№2-2044/17, де виклав позовні вимоги у остаточній редакції, яка прийнята судом до розгляду по суті.

Так, в обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що 26.04.2001р. між МОУ в особі ГОловКЕУ МОУ та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди №109/200/Голов КЕУ, за яким відповідач отримав у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 455,7кв.м. по АДРЕСА_1. В порушення умов вказаного договору відповідач не сплатив орендну плату за травень 2016р. - лютий 2017р., у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 395 246,18 грн., на яку нараховано пеню та 3% штрафу. Крім того, прокурор зазначає, що відповідач не сплатив орендодавцю вартість компенсації за комунальні та загально-експлуатаційні витрати, податку на землю. Крім того, несплату відповідачем орендних платежів прокурор вважає істотним порушенням договору №109/200/Голов КЕУ від 26.04.2001р., наслідком чого, на його думку, стало виникнення у нього права вимагати розірвання вказаного договору та повернення орендованого майна.

Позивач - КЕВ м. Одеси позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, надав пояснення від 11.04.2017р. за вх.№8615/17, пояснення від 03.05.2017р. за вх.№10001/17, де зазначає, що 26.04.2001р. між МОУ в особі ГОловКЕУ МОУ та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди №109/200/Голов КЕУ, за яким відповідач отримав у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 455,7кв.м. по АДРЕСА_1. Однак, починаючи з травня 2016р. по лютий 2017р. відповідач не сплачував орендну плату, зважаючи на що у нього утворилася заборгованість в розмірі 395 246,18 грн., на яку нараховано пеню та 3% річних, а також не відшкодовано вартість податку на землю та компенсації за комунальні та загально-експлуатаційні витрати. Проте, за період з 20.03.2017р. по 03.05.2017р. боржником сплачено частину заборгованості на суму 10 000,00грн., що підтверджується виписками з банківських рахунків, а тому станом на 03.05.2017р. заборгованість відповідача з орендних платежів складає 385 246,18грн.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, своїм правом на захист не скористався, про місце та дату судових засідань був повідомлений належним чином, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, витребувані судом документи на надав, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

26.04.2001р. між Головним КЕУ МОУ (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди №109/2001/Голов КЕУ, згідно з умовами якого орендар отримав у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 455,7кв.м., у АДРЕСА_1, яке перебуває на балансі КЕЧ Одеського району. Договір діє до 26.04.2025р. (п.п.1.1., 10.1. договору, п.6 додаткової угоди №11д-с/КЕВ м. Одеси від 11.03.2004р. ).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.6. договору №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р., п.п.5, 9 додаткової угоди №07д/2014/КЕВ від 25.04.2014р. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою КМУ№786 у 1995 році, зі змінами, і складає 4180,91грн. за рік. Орендна плата за базовий місяць оренди (лютий 2001р.) розраховується згідно з додатком №4 до цього договору та складає 355,76грн. Орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі Державного казначейства щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п.3.4. договору №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р., п.7 додаткової угоди №07д/2014/КЕВ від 25.04.2014р. орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному п.3.2. договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У п.5.11. договору №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р., п.22 додаткової угоди №07д/2014/КЕВ від 25.04.2014р. сторони передбачили, що орендар зобов'язується щомісячно компенсувати орендодавцю кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка, на яку орендарю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

За умовами п.5.13. договору №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р., п.23 додаткової угоди №07д/2014/КЕВ від 25.04.2014р. орендар зобов'язаний здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна, в тому числі фактичні комунальні платежі. Протягом 15 робочих днів після підписання додаткової угоди встановити прилади обліку тепло-, енерго-, водопостачання, укласти прямі договори з постачальними організаціями або укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Пунктами 11, 45 додаткової угоди №07/д/2014/КЕВ від 25.04.2014р. до договору оренди від 26.04.2001р. №109/2001/Голов КЕУ сторони Розділ 3 договору доповнили п. 3.8. наступного змісту: „3.8. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить не менше, ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.". Пункт 10.4. договору викласти в наступній редакції: „10.4.1. Сторони погоджуються, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар: не вніс плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу".

Додаткові угоди до договору оренди №07д/2014/КЕВ від 25.04.2014р., №109д-с/2007/КЕВ м. Одеси від 02.01.2007р. укладались між КЕВ м. Одеси та ФОП ОСОБА_1

За актом від 26.04.2001р. відповідач отримав майно, обумовлене договором №109/2001/ГоловКЕУ від 26.04.2001р., у користування.

В підтвердження часткової оплати відповідачем заборгованості по орендній платі КЕВ м. Одеси подало виписки по рахунку в УДКСУ за 24.03.2017р. на суму 2000,00грн., за 30.03.2017р. на суму 2000,00грн., за 31.03.2017р. на суму 1000,00грн., за 06.04.2017р. на суму 1000,00грн., за 10.04.2017р. на суму 2000,00грн., за 14.04.2017р. на суму 1000,00грн., за 20.04.2017р. на суму 1000,00грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені прокурором позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 395 246,18грн. основного боргу по орендній платі за період з травня 2016р. - лютий 2017р., 3744,12грн. компенсації податку на землю за період вересень - грудень 2016р., 4403,12грн. компенсації за фактичні комунальні та загально-експлуатаційні витрати за період травень 2016р. - лютий 2017р. частково правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст.762 Цивільний кодекс України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, наявні у справі докази свідчать про існування заборгованості відповідача по орендній платі за договором оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р. в сумі 385 246,18грн. за період з травня 2016р. - лютий 2017р., 3744,12грн. компенсації податку на землю за період вересень 2016р. - лютий 2017р., 4403,12грн. компенсації за фактичні комунальні та загально-експлуатаційні витрати за період травень 2016р. - лютий 2017р., з врахуванням припинення провадження у справі №916/559/17 в частині стягнення частини суми основного боргу в розмірі 10 000,00грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача 50 343,36грн. пені за період з 15.06.2016р. по 20.03.2017р., 11 857,39грн. 3% штрафу.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 223 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, перевіривши розрахунок пені, зроблений прокурором суд встановив, що його обраховано невірно з підстав неврахування того, що розрахунок пені здійснюється окремо по кожному рахунку з врахуванням коливання облікової ставки НБУ, тому необхідно було по кожному окремому рахунку враховувати, що облікова ставка НБУ постійно змінювалась та відповідно кожен рахунок розбивати на періоди, тоді як прокурором по кожному рахунку була взята одна фіксована облікова ставка НБУ, яка діяла на момент виникнення прострочення сплати зобов'язання. Тому, судом самостійно здійснено розрахунок пені, за результатом якого розмір пені складає 43 580,90грн., з врахуванням чого суд задовольняє позовну вимогу прокурора про стягнення пені саме в розмірі 43 580,90грн.

Суд, перевіривши розрахунок 3% штрафу, встановив, що його зроблено вірно, у зв'язку з чим позовна вимога про стягнення 11 857,39грн. 3% штрафу задовольняється судом повністю.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України. Також, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У даній справі, договором оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р. передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу, а отже, враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань із оплати оренди, є правомірним одночасне стягнення з останнього штрафу та пені (нарахованих без перевищення встановлених законом граничних розмірів). Дана позиція суду узгоджується із позицією ВГСУ в аналогічних правовідносинах, викладеною у постановах від 09.04.2012р. у справі №20/246-08, від 27.04.2012р. у справі №06/5026/1052/2011.

Також, позивачем заявлено позовну вимогу про розірвання договору оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р. з підстав несплати відповідачем орендної плати та повернення орендованого майна.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно до ч.ч.2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Так, у постанові Верховного суду України від 08.05.2012р. по справі №5021/966/2011 в аналогічних спірних правовідносинах викладено правову позицію, із якої вбачається, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю). При цьому згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Тому норми статті 188 ГК України та статті 11 ГПК України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Суд, дослідивши договір оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р. та правовідносини сторін, що склались по ньому, встановив, що мало місце прострочення відповідачем строків оплати орендних платежів, що є порушенням зобов'язання з боку відповідача за вказаним договором, яке носить істотний характер, що спричинило позбавлення в значній мірі позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. З врахуванням викладеного, підлягає задоволенню позовна вимога прокурора про розірвання договору оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р.

З огляду на те, що договір оренди №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р. розірвано в судовому порядку, є обґрунтованою та підлягає задоволенню позовна вимога прокурора про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути на користь Міністерства оборони України в особі КЕВ м. Одеси зі складанням акту приймання-передачі орендоване майно.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р. у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередньо доставку судових ухвал відповідачу, якщо виконано наступні умови: ухвала була передана одним із способів, передбачених процесуальним законодавством, не було отримано будь-якого підтвердження, не зважаючи на всі розумні зусилля для отримання, процесуальні документи надсилались за адресою, яка зазначена стороною.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 11.05.2017р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою зазначеною прокурором у позовній заяві та витязі з ЄДРЮОФОП станом на 06.03.2017р., суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, з врахуванням припинення провадження у справі №916/559/17 в частині стягнення частини суми основного боргу в розмірі 10 000,00грн., суд задовольняє вимоги прокурора частково, у зв'язку з чим стягненню з відповідача підлягає 385 246,18грн. основного боргу по орендній платі за період з травня 2016р. - лютий 2017р., 3744,12грн. компенсації податку на землю за період вересень 2016р. - лютий 2017р., 4403,12грн. компенсації за фактичні комунальні та загально-експлуатаційні витрати за період травень 2016р. - лютий 2017р., 43 580,90грн. пені за період з 16.06.2016р. по 20.03.2017р., три відсотки штрафу в сумі 11 857,39грн.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 10 183,91грн. підлягає стягненню з відповідача на користь прокурора, оскільки відповідач винен у спричиненні даного спору.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (65014, м. Одеса, вул., Єврейська,13, код 08038284) 385 246 (триста вісімдесят п'ять тисяч двісті сорок шість) грн. 18коп. основного боргу, 3744 (три тисячі сімсот сорок чотири) грн. 12коп. компенсації податку на землю, 4403 (чотири тисячі чотириста три) грн. 12коп. компенсації за фактичні комунальні та загально-експлуатаційні витрати, 43 580 (сорок три тисячі п'ятсот вісімдесят) грн. 90коп. пені, 11 857 (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят сім) грн. 39коп. три відсотки штрафу.

3. Розірвати договір №109/2001/Голов КЕУ від 26.04.2001р., укладений між Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України (03049, м. Київ, вул. Курська, 13-А, ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) оренди нежитлових приміщень загальною площею 455,7кв.м., розташованих на території військового містечка №224 в Одеському гарнізоні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

4. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) повернути Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (65014, м. Одеса, вул., Єврейська,13, код 08038284) зі складанням акту приймання-передачі нежитлові приміщення загальною площею 455,7кв.м., розташованих на території військового містечка №224 в Одеському гарнізоні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

5.Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Військового прокурора Одеського гарнізону (65012, м. Одеса, вул. Пироговська,11, код 38296363) 10 183 (десять тисяч сто вісімдесят три) грн. 91коп. судового збору.

6. Відмовити прокурору в задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 15 травня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова