Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" квітня 2017 р. Справа № 906/211/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кравчук Н.М., довіреність № 20/02-2017 від 20.02.2017;

від відповідача: не прибув.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Ружин-молоко"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 96390,38 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 85328,76 грн. заборгованості за поставлений товар, 5505,82 грн. пені,3932,74 грн. 20% річних, 1623,06 грн. інфляційних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові. Також подав для долучення до матеріалів справи копії платіжних доручень та прибуткових касових ордерів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника також не направив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення адресату поштового відправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд. -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2016 між Дочірнім підприємством "Ружин-молоко" (продавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (покупець/відповідач) укладено договір поставки №2211/16 (а.с. 9-10), відповідно до якого продавець зобов'язується передавати у власність покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов'язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору (п.п. 1.1. договору).

Згідно п.п. 1.2. договору купівля-продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної в якій зазначається кількість, асортимент та ціна товару у відповідності до замовлення покупця.

Ціни на товар, що постачається згідно умова цього договору узгоджуються сторонами та зазначаються у накладних при поставці товару (п.п. 1.3. договору).

Також сторони в п.п. 4.2. договору погодили, що товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем: по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній, підписаній продавцем (товарній, товарно-транспортній): по якості - відповідно до якості, вказаному в сертифікаті якості підприємства виробника.

Відповідно до п.п. 5.1. договору ціна одиниці товару погоджується сторонами у протоколі погодження цін та зазначається в накладних, які невід'ємною частиною договору. Вартість кожної окремої партії товару, що передається покупцеві, вказується у накладних на відповідну партію товару.

Розрахунки за товар здійснюються покупцем по факту поставки (п.п. 6.1. договору).

Крім цього, п.п. 9.2., 9.3. договору за порушення термінів розрахунків, передбачених п.п. 6.1. даного договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє сторони від взятих на себе обов'язків по договору.

У випадку прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті товару покупець сплачує на користь продавця відсотки за неправомірне користування коштами в розмірі 20% річних з простроченої суми (п.п. 9.4. договору).

Пунктом 10.1. договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 239642,52 грн., яка прийнята відповідачем , що підтверджується видатковими накладними (а.с. 11-19).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті поставленої йому продукції виконав частково, оплативши товару в сумі 154313,76 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 85328,76 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 85328,76 грн.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 5505,82 грн. пені,3932,74 грн. 20% річних, 1623,06 грн. інфляційних.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунок пені, виконаний позивачем (а.с. 22), господарський суд вважає останній вірним, а вимоги в цій частині обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків позивача (а.с. 22-23), та перевіреного судом, розмір 20% річних та інфляційних складають відповідно 3932,74 грн. та 1623,06 грн.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ід. номер НОМЕР_1)

- на користь Дочірнього підприємства "Ружин-молоко" (13601, Житомирська область, смт. Ружин, вул. Київська, 68, ід. код 31826107) 85328,76 грн. заборгованості за поставлений товар, 5505,82 грн. пені, 3932,74 грн. 20% річних, 1623,06 грн. інфляційних, а також 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.04.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу (рек. з повід.)