ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Справа № 921/48/13-г

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області

на рішення господарського суду Тернопільської області від 01.12.2016р.

у справі № 921/48/13-г

за позовом: ТзОВ Тернопільоптторг

до: Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільської філі ТзОВ Золотий Екватор

про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння

З участю представників :

від позивача не зявився.

від відповідача не зявився.

від третьої особи не зявився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.12.2016р., суддя Андрусик Н.О., позовні вимоги ТзОВ Тернопільоптторг було задоволено частково. Визнано за ТзОВ "Тернопільоптторг" право власності на майно - бензин автомобільний марки А-92 у кількості 10 821,46 літрів, вартістю 114707грн 47коп. та бензин автомобільний марки А-95 у кількості 8 599,34 літрів, вартістю 93732грн 81коп. В іншій частині позову провадження у справі припинено. Стягнуто з Тернопільської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на користь ТзОВ "Тернопільоптторг" - 4168 грн, 8 коп. сплаченого судового збору.

З даним рішенням не погодилася Тернопільська ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області і оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розгляд справи відкладався.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду від 12.04.2017р.

Від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника. Колегія суддів відхиляє подане клопотання, оскільки розгляд справи неодноразово відкладався та представник апелянта був заслуханий.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення господарського суду Тернопільської області від 01.12.2016р. у справі №921/48/13-г - скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Тернопільоптторг" звернулося у січні 2013 року до суду з позовом до Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання права власності на майно - бензин автомобільний марки А-92 у кількості 10821,46 літрів, вартістю 114707,47грн та бензин автомобільний марки А-95 у кількості 8599,34 літрів, вартістю 93732,81грн, та витребування його з чужого незаконного володіння.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 04.06.2015р. позов задоволено: 1) визнано за ТОВ "Тернопільоптторг" (вул.Чехова, 8, м.Тернопіль, ) право власності на майно - бензин автомобільний марки А-92 у кількості 10821,46 літрів вартістю 114707грн 47коп. та бензин автомобільний марки А-95 у кількості 8599,34 літрів вартістю 93732грн 81коп.; 2) витребувано майно - бензин автомобільний марки А-92 у кількості 10821,46 літрів, вартістю 114707грн 47коп. та бензин автомобільний марки А-95 у кількості 8599,34 літрів, вартістю 93732грн 81 коп. у Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1, м.Тернопіль, ) та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільоптторг" (м.Тернопіль, вул.Чехова, 8, ).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.12.2015р. рішення місцевого господарського суду від 04.06.2015р. скасовано. В позові щодо визнання права власності відмовлено; в частині вимог про витребування майна - провадження у справі припинено.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 12.09.2016р. рішення місцевого суду від 04.06.2015р. та постанову суду апеляційної інстанції 15.12.2015р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 20.12.2012р. по 29.12.2012р. посадовими особами Тернопільської ОДПІ відповідно до виданих направлень №451/22-3, №452/22-3, №453/22-3 та №454/22-3 (терміном дії до 29.12.2012 року) була проведена перевірка АЗС №19, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Протасевича, 3 на предмет дотримання субєктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, введення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв.

Під час перевірки, працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області (разом з якими проводилася перевірка) 20 грудня 2012 року винесено рішення №4 про відбір зразків продукції, згідно якого та у відповідності до ст.14 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" було здійснено відбір зразків бензину марки А-92 та марки А-95, про що свідчить Акт відбору зразків продукції №000001 від 20.12.2012 року. Відібрані зразки продукції були відправлені до Галицької випробувальної лабораторії ПАТ "Концерн Галнафтогаз" для проведення лабораторних досліджень на предмет відповідності ДСТУ 4063-2001 "Бензини автомобільні. Технічні умови".

Також, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області було прийнято рішення за №6 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, яким заборонено реалізацію бензину автомобільного марки А-92 та марки А-95 до отримання результатів перевірки.

Після отримання результатів перевірки, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області 29 грудня 2012 року було прийнято рішення за №4 про внесення змін до рішення чи скасування рішення, яким скасовано попереднє рішення про заборону реалізації відповідних нафтопродуктів.

Також, 29 грудня 2012 року відповідачем у справі за результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №0158/19/19/22/37076604, в якому зафіксовано виявлені порушення п.12 ст.ст.3, 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та зазначено про виявлення бензину автомобільного марки А-92 у кількості 10821,46 літрів та бензину автомобільного марки А-95 у кількості 8599,34 літрів (який не відповідає вимогам ДСТУ 4063-2001), документи щодо якого не представлено, власника не встановлено, вказаний товар не облікований у встановленому законодавством порядку.

На підставі складеного акту №0158/19/19/22/37076604 від 29.12.2012р., представником відповідача 29.12.2012 року складено протокол №2/29687 про тимчасове затримання майна, а саме розчину невстановленого походження із запахом бензину на суму 93773грн та на суму 114707грн, відповідно. Причиною затримання зазначено пункт 94.7 статті 94 Податкового кодексу України, Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України №281/171/578/155 від 20.05.2008 року та постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" №1442 від 20.12.1997 року.

На підставі зазначеного протоколу, цього ж дня, ОДПІ прийнято рішення про накладення адміністративного арешту майна, згідно якого накладено тимчасовий адміністративний арешт майна, власник якого не встановлений, що знаходиться за адресою: вул. Протасевича, 3, м. Тернопіль, на загальну суму 208440,00грн.

30.12.2012 року між ТОВ "Золотий Екватор" в особі директора Тернопільської філії ОСОБА_2 (повірений) та Тернопільською обєднаною державною податковою інспекцією Тернопільської області Державної податкової служби в особі заступника начальника ОСОБА_3 (довіритель) укладено договір про відповідальне зберігання, у відповідності до умов якого повірений прийняв на зберігання товарно-матеріальні цінності, а саме: рідину невстановленого походження із запахом бензину, затриману згідно рішення Тернопільської ОДПІ №2 від 30.12.2012р. (А-92), в кількості 8078 літрів (6018кг), орієнтовною вартістю 85626,80грн, ОДПІ №2 від 30.12.2012р. (А-95), в кількості 7920 літрів (6027кг), орієнтовною вартістю 86328грн. Даний договір є чинним з моменту його підписання і діє до моменту витребування майна та його повернення Повіреному (п.п.4.1,4.2 договору).

Позивач - ТзОВ Тернопільоптторг стверджує, що він є власником спірного майна, на підтвердження своїх доводів надав договір поставки нафтопродуктів від 01.06.2011 року за №59, укладений між ТОВ "Ріаліз Ойл" та ТОВ "Тернопільоптторг", додаткову угоду до нього від 13.11.2012р. за №00020, товарно-транспортну накладну №014105 від 19.11.2012р., видаткову накладну №00020 від 13.11.2012р.; договір поставки нафтопродуктів №65-11/2012-КП від 29.11.2012р., котрий укладений між ТОВ "Уністрой" та ТОВ "Тернопільоптторг" та додаткову угоду до нього №00019 від 29.11.2012р., товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №014426 від 08.12.2012р., видаткову накладну №00019 від 01.12.2012р., а також договір купівлі-продажу нафтопродуктів №348-2012-НП від 30.11.2012р., укладений між ТОВ "Ріаліз Ойл" та ТОВ "Тернопільоптторг" та додаткову угоду до нього від 30.11.2012 року за №00257, товарно-транспортну накладну №ТР-0007217 від 27.11.2012р., видаткову накладну №00257 від 30.11.2012 року.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За нормами частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою наведеної статті Цивільного кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, визнання права (п.1).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі ст.392 ЦК України, виникає в особи лише у випадку, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами.

Крім того, у випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом подання позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач набув право власності на спірне майно за договорами:

- поставки нафтопродуктів №59 від 01.06.2011 року та додаткової угоди до цього договору від 13.11.2012р. за № 00020;

- поставки нафтопродуктів №65-11/2012-КП від 29.11.2012р. та додаткової угоди до нього №00019 від 29.11.2012р., а також

- купівлі-продажу нафтопродуктів №348-2012-НП від 30.11.2012р. та додаткової угоди до нього від 30.11.2012 року за №00257, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріаліз Ойл", товариством з обмеженою відповідальністю "Уністрой" (в тексті договорів постачальник, продавець) та позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоптторг" (в тексті договорів - покупець).

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

В постанові Вищого господарського суду України від 09.12.2016р. по даній справі зазначено, що місцевим та апеляційним господарським судами неповно досліджені спірні правовідносини, що склались між сторонами справи №921/48/13-г, а саме: не встановлено чи є у позивача оспорене або невизнане відповідачем право та чи підлягає дане право захисту в спосіб, обраний заявником позову.

Частиною 1 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

Центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експертної роботи державної митної служби України був зроблений висновок від 28.12.2012 року №19/2-12.3/100068, зроблений на запит ДПС України №7532/0/51-12/19-6016 від 25.12.2012 року, де за результатами проведених випробувань бензину автомобільного А-95 та А-92, отриманого з резервуарів АЗС №19 по вул. Протасевича в м. Тернополі надано висновок про невідповідність даного товару вимогам ДСТУ 4063- 2001 "Бензини автомобільні, Технічні умови" за показниками, концентрація фактичних смол", а саме: згідно ДСТУ 4063-2001 допустима норма концентрації фактичних смол мг. на 100см.куб. бензину на місці споживання для бензинів А-92 та А-95 повинна становити не більше 10. В результаті проведення лабораторних досліджень встановлено наступні концентрації, бензин А-95 -12,4, бензин А-92-14,7.

Представлені позивачем паспорти якості на вищезгадані види палива: А95 ДСТУ4063-2001 та А-92 ДСТУ 4063-2001 не відповідають Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженій наказами Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008р. №281/171/578/155, чим порушено правила торгівлі нафтопродуктами.

Також відповідач-апелянт просить врахувати, що адміністративним судом досліджувалося питання наявності будь-яких прав на вищевказані нафтопродукти у позивача, і, як наслідок, безпідставність їх вилучення, та прийнято вмотивоване рішення про правомірність арешту податковим органом безхазяйного майна.

Судом встановлено, що у провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала справа №2-а/819/47/13, порушена за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоптторг" до Тернопільської ОДПІ Тернопільської області Державної податкової служби, Державної податкової служби у Тернопільській області, про визнання протиправними дій щодо призначення експертизи та накладення адміністративного арешту на майно; визнання протиправними та скасування рішень від 20.12.2012 року про призначення експертизи та рішення від 29.12.2012 року про накладення адміністративного арешту на майно та зобовязання ОДПІ вчинити дії щодо звільнення з тимчасового арешту та повернення вилучених нафтопродуктів на АЗС № 19 ТОВ "Тернопільоптторг".

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 року у справі №2-а/819/47/13 позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про накладення тимчасового адміністративного арешту майна згідно з пунктом 94.7 статті 94 розділу ІІ Податкового кодексу України №2/29683 від 29 грудня 2012 року. Зобов'язано Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Тернопільській області повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільоптторг" нафтопродукти, а саме: бензин автомобільний А-95 в кількості 8599,34 літрів та бензин автомобільний А-92 в кількості 10821,46 літрів на загальну суму 208440,00 гривень, затриманий та вилучений відповідно до протоколу про тимчасове затримання майна №2/29687 від 29 грудня 2012р. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014 року скасовано постанову місцевого окружного адміністративного суду. В задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.01.2016р. відмовлено ТзОВ «Тернопільоптторг» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014р. у справі №2-а/819/47/13.

Як вбачається із постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014 року, на переконання колегії суддів, перевіркою зроблено вірний висновок про те, що бензин автомобільний А-95 ДСТУ 4063-2001 в кількості 8599,34 літрів по ціні 10,90 грн. за один літр та бензин автомобільний А-92 ДСТУ 4063-2001 в кількості 10821,46 літрів по ціні 10,60 грн. за один літр (згідно відомості про зняття залишків станом на 15:30 год. 20.12.2012р.) знаходився в реалізації без відповідних документів, не відповідає пред'явленим прихідним документам, не відповідає вимогам ДСТУ 4063-2001, „бензини автомобільні. Технічні умови" за показниками „концентрація фактичних смол " на загальну суму 208440,28 грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що за відсутності документів щодо походження товару (бензин автомобільний А-95 ДСТУ 4063-2001 в кількості 8599,34 літрів та А 92 ДСТУ 4063-2001 в кількості 10821,46 літрів), відомостей про власника товару, товар не облікований у встановленому законодавством порядку, його правомірно визнано безгосподарним.

На момент накладення адміністративного арешту майна, власник якого не встановлений, відповідач діяв у відповідності до вимог податкового законодавства, тобто правомірно.

Згідно ст.. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, адміністративним судом при розгляді адміністративної справи встановлено, що під час вилучення спірного бензину у позивача - ТзОВ "Тернопільоптторг" були відсутні документи щодо походження товару (бензин автомобільний А-95 ДСТУ 4063-2001 в кількості 8599,34 літрів та А 92 ДСТУ 4063-2001 в кількості 10821,46 літрів), відсутні відомості про власника товару, товар не був облікований у встановленому законодавством порядку, а тому його правомірно було визнано безгосподарним. Дана обставина відповідно до норми ст.. 35 ГПК України не підлягає доказуванню при розгляді цієї господарської справи.

Статтею 335 ЦК України передбачено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Позивач ТзОВ "Тернопільоптторг" не довів суду, що подані ним облікові документи стосуються саме вилученого бензину.

За таких обставин справи апеляційний суд приходить до висновку, що позивач ТзОВ "Тернопільоптторг" не довів суду належними та допустимими доказами наявність у нього права власності на спірний товар бензин, а тому в задоволенні вимоги при визнання права власності слід відмовити.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Із рішення Тернопільської ОДПІ Тернопільської області Державної податкової служби, Державної податкової служби у Тернопільській області №2/29683 від 29.12.2012 року про накладення арешту вбачається, що податковий орган діяв відповідно до приписів пункту 94.7 статті 94 Податкового кодексу України та адміністративний арешт на спірне майно було накладено, враховуючи те, що його власника не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги щодо повернення вилученого бензину також не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів своє право власності на вилучений бензин.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Тернопільської області від 01.12.2016р. по справі №921/48/13-г винесене з порушенням вказаних норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким в позові ТзОВ Тернопільоптторг відмовляє повністю.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити повністю.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 01.12.2016 року у справі №921/48/13-г скасувати.

Постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ТзОВ Тернопільоптторг відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Стягнути з ТзОВ Тернопільоптторг на користь Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області судовий збір у сумі 1600 грн. сплачених за розгляд апеляційної скарги, про що суду першої інстанції видати наказ.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Тернопільської області.

ОСОБА_4 Мирутенко

Судді: Н.М. Кравчук

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 27.04.2017р.»