ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2017 р.Справа № 910/24500/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен", м.Київ,
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м.Харків,
про стягнення 27099,49 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 3 від 29.12.2016р.);

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" 27099,49 грн. невідшкодованої суми шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.08.2016р. на пр.Бажана в м.Києві за участю застрахованого автомобіля MAN TGA 26/460, д/н НОМЕР_1. Витрати з оплати судового збору позивач просив покласти на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 23.01.2017р., відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність належного розрахунку та будь-якого нормативно-правового та арифметичного обґрунтування стягуваної суми.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017р. по справі № 910/24500/16 позов КП "Київський метрополітен" було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, у зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання та ненаданням витребуваних судом документів, у тому числі детального та обґрунтованого розрахунку позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2017р. вищевказану ухвалу господарського суду Харківської області скасовано; матеріали справи № 910/24500/16 передано на розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалами господарського суду від 04.04.2017р. та 18.04.2017р. позивача було зобов'язано надати детальний та обґрунтований розрахунок позовних вимог; а також письмове пояснення щодо зазначеної у прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, який не є стороною за даним позовом. Крім того, ухвалою суду від 18.04.2017р. явку представника позивача у судове засідання було визнано обов'язковою.

У судове засідання, яке відбулося 27.04.2017р., а також у попередні судові засідання з розгляду даної справи, представник позивача не з'явився.

21.04.2017р. до канцелярії господарського суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у відсутність представника КП "Київський метрополітен", за наявними в справі документами, у разі неможливості розгляду справи у відсутність представника позивача - відкласти розгляд справи на інший час. Позивач також надав уточнення до п. 3 прохальної частини, а саме просив стягнути судові витрати з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", а не з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, якого було помилково зазначено у даній позовні заяві. Щодо обґрунтованого розрахунку позовних вимог, позивач повідомив, що сума нанесеної позивачу шкоди була розрахована кошторисом № 986 на ремонт облицювання виходу з підземного переходу та підтверджується дефектним актом.

27.04.2017р. на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у відсутність представника КП "Київський метрополітен" за наявними в ній документами, у зв'язку з відсутністю можливості прийняти участь у розгляді справи.

Дане клопотання, а також всі раніше подані позивачем за допомогою електронного зв'язку пояснення, судом не розглядались як такі, що не мають статусу офіційного документу через відсутність в них електронного підпису, та були долучені до матеріалів справи лише для відома.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував у зв'язку відсутністю в матеріалах справи належних доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування, просив у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Як зазначено у позовній заяві, 10.08.2016р., приблизно 05:40 год., на проспекті Бажана в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля MAN TGA 26/460, д/н. АХ 1936 СХ під керуванням гр.ОСОБА_4, який виїхав за межі проїзної частини та перекинувся на бетонну стіну входу в підземний перехід станції метро "Осокорки" Київського метрополітену.

Автомобіль MAN TGA 26/460, д/н НОМЕР_1 є застрахованим у Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", що підтверджується полісом № АІ/8832130 обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.12.2015р. Строк дії до 14.12.2016р.

Відповідно до наказу Головного управління комунальної власності м.Києва Київської міської державної адміністрації від 23.04.2003р. № 98 "Про закріплення основних засобів", перехід станції метро "Осокорки" Київського метрополітену закріплено на праві повного господарського відання, як основні засоби.

Позивач зазначає, що працівниками КП "Київський метрополітен" було здійснено фотофіксацію пошкодженого майна та складено дефектний акт на ремонт облицювання виходу переходу вестибюлю № 1 на станції метро "Осокорки", а також складено кошторис на ремонт облицювання виходу переходу вестибюлю № 1 на станції метро "Осокорки".

Розмір нанесеної шкоди з ПДВ складає 35690,26 грн., ПДВ (20%) - 7138,05 грн., всього сума шкоди складає - 42828,31 грн.

В серпні 2016 року працівниками КП "Київський метрополітен" було виконано відновлювальний ремонт переходу про, що складено акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року.

На підставі п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Комунальне підприємство "Київський метрополітен" 07.09.2016р. звернулось до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування.

14.12.2016р. ТДВ "Міжнародна страхова компанія" листом за № 1951 повідомила Комунальне підприємство "Київський метрополітен" про те, що страхова компанія визнала зазначену подію страховим випадком і визначила страхове відшкодування у розмірі 28308,10 грн.

15.12.2016р. страхова компанія платіжними дорученнями № 2249, № 443, № 260 перерахувала Комунальному підприємству "Київський метрополітен" суму 28308,10 грн.

Позивач зазначає, що невідшкодованою відповідачем позивачу залишається сума нанесеної шкоди у розмірі 27099,49 грн., щодо стягнення якої було подано даний позов.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з'ясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Комунального підприємства "Київський метрополітен", виходячи з наступного.

За змістом ст.1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України "Про страхування").

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Пунктом 1.7. ст. 1 зазначеного Закону визначено, що, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Цивільна відповідальність транспортного засобу марки MAN TGA 26/460, д/н НОМЕР_1, застрахована у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8862130.

Відповідно до умов договору (полісу) № АІ/8862130, страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки MAN TGA 26/460, д/н НОМЕР_1.

Зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, визначено в розмірі 50000,00 грн. та встановлено розмір франшизи - 1000,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що розмір нанесеної шкоди розраховано на підставі складеного Службою колії, тунельних споруд і будівель КП "Київський метрополітен" Кошторису № 986 (а.с. 22), з якого вбачається, що загальна вартість будівельних робіт складає 36456,41 грн.

Згідно заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 07.09.2016р. № 435-70 (а.с. 10), адресованої ТОВ "Міжнародна страхова компанія", розмір нанесеної шкоди складає 46172,99 грн., ПДВ (20%) - 9234,60 грн., всього сума шкоди складає - 55407,59 грн., та ця сума не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, у позовній заяві позивач вказує, що розмір нанесеної шкоди з ПДВ складає 35690,26 грн. (що, як встановлено судом, вбачається з ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року (а.с. 28)), та нараховує на дану суму ПДВ (20%) - 7138,05 грн. Всього сума шкоди за розрахунком позивача складає - 42828,31 грн.

Як зазначалося вище, страховиком було визнано подію, що сталася 10.08.2016р. за участю автомобіля MAN TGA 26/460, д/н НОМЕР_2, страховим випадком і визначено страхове відшкодування у розмірі 28308,10 грн., яке було розраховано на підставі консультаційного висновку суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1, що був складений на замовлення ТОВ "Міжнародна страхова компанія", з урахуванням розміру франшизи.

Страхове відшкодування в сумі 28308,10 грн. було перераховано відповідачем на рахунок КП "Київський метрополітен" 15.12.2016р.

Тобто, з урахуванням визначеного позивачем у позові загального розміру шкоди (42828,31 грн.) та здійсненої відповідачем оплати (28308,10 грн.), залишок невідшкодованої суми шкоди, повинен становити 15728,82 грн.

Проте, позивач просить стягнути з відповідача залишок невідшкодованої суми нанесеної шкоди у розмірі 27099,49 грн.

Таким чином, суду незрозуміло на підставі яких розрахунків позивачем було визначено залишок суми невідшкодованої шкоди в розмірі 27099,49 грн.

Вимоги суду щодо надання детального та обґрунтованого розрахунку позовних вимог позивачем виконані не були, було лише надано пояснення, що сума нанесеної позивачу шкоди розрахована кошторисом № 986 на ремонт облицювання виходу з підземного переходу і підтверджується дефектним актом. У судові засідання представник позивача жодного разу не з'явився.

Дослідивши зазначені вище кошторис та дефектний акт, суд дійшов висновку, що дані документи не є документами, що визначають розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей (аварійний сертифікат, рапорт, звіт, акт чи висновок про оцінку, виконаний аварійним комісаром, оцінювачем або експертом), у розумінні ст. 31 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". До того ж, їх зміст не доводить розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів - 27099,49 грн.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження викладених у позові обставин, а саме докази на підтвердження факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, докази на підтвердження спричинення майнової шкоди позивачу саме внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на те, що позивачем не було надано нормативно-правового та арифметичного обґрунтування розрахунку стягуваної суми, належних доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а також не направлено представника для участі у судових засіданнях, внаслідок чого суд був позбавлений можливості повно та всебічно з'ясувати усі фактичні обставини спору, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Київський метрополітен" через їх недоведеність, у зв'язку з чим визнав за необхідне у позові відмовити.

Відповідно до положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відмовою у позові, судові витрати суд покладає на позивача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 03.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_5