ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.04.2017 Справа № 904/5101/17

Суддя Ліпинський О.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шаргородський молокозавод", Вінницька область, Шаргородський район, м. Шаргород

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СУРІ", м. Дніпро

Відповідача-2: Державного підприємства "Сетам", м. Київ

Відповідача-3: Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, м. Вінниця

про визнання торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів й акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шаргородський молокозавод" звернулось до господарського суду з позовом до Відповідача -1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СУРІ", Відповідача -2: Державного підприємства "Сетам", Відповідача -3: Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області; Третя особа: Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів й акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

Розглянувши позовні матеріали господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Позивачем в якості доказу сплати судового збору надано копії квитанцій: 0.0.754416151.1; 0.0.754417067.1; 0.0.754416778.1; 0.0.754417411.1 від 26.04.17.

Відповідно до ч.2 ст.36 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, оскільки чинним законодавством передбачено, що допустимим доказом сплати судового збору є виключно оригінал квитанції, то її копія не є належним і допустимим доказом.

Суд звертає увагу на те, що господарським судом Дніпропетровської області складено довідку №17/17 від 26.04.17 згідно зі змістом якої, квитанції №0.0.754416151.1; 0.0.754417067.1; 0.0.754416778.1; 0.0.754417411.1 від 26.04.17 використані в інших справах. №904/5098/17 №904/5097/17, № 904/5099/17, №904/5100/17.

Таким чином, на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник, зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Відповідно до п. 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

За змістом зазначеного пункту правил, для здіснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису останній має містити докладний перелік предметів.

Однак, у описах вкладеннях від 26.04.17 доданих позивачем до позовної заяви №201 від 25.04.2017 у якості доказу направлення на адресу відповідачів та третьої особи копій позовної заяви з додатками зазначено: "Позовна заява, вих. №201 від 25.04.2017 з додатками копії, кількість предметів 1", при цьому перелік додатків відсутній, що унеможливлює перевірити, які саме додатки направлялися на адресу відповідачів та третьої особи.

Згідно зі п.6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись п.п.4,6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками, в тому числі копії квитанцій: №0.0.754416151.1; 0.0.754417067.1; 0.0.754416778.1; 0.0.754417411.1 від 26.04.17 про сплату судового збору.

Суддя ОСОБА_1