Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"12" травня 2017 р. Справа № 927/1300/13

Кредитор: Бахмацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, вул. Пушкіна, 2, м. Бахмач, 16500

Кредитор: Прилуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області,вул. Київська, 214, м. Прилуки, 17500

Боржник: Дочірнє підприємство "Бахмачцивільбуд" Закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд",

, м. Бахмач,16500, вул. Першотравнева,10

Предмет спору: про порушення справи про банкрутство

Суддя Фесюра М.В.

Представники сторін:

Присутній: Авраменко Г.М, представник ПАТ "Чернігівоблбуд", посв. № 219 від 15.02.12

Кредитор: не з'явився

Боржник: не з'явився

Ухвала винесена після перерви , оголошеної в засіданні на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Провадження у цій справі порушено ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.10.2013 року. Оголошення про порушення справи опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" № 207 за 09.11.2013 року. Постановою від 06.02.2014 року боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мурзу Андрія Михайловича.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 01.03.2017 року Мурзу Андрія Михайловича було відсторонено від виконання повноважень ліквідатора Дочірнього підприємства «Бахмачцивільбуд» Закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд»

22.03.2017 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.

В межах справи про банкрутство на адресу господарського суду Чернігівської області 31.03.2017 року надійшла позовна заява № 1/59 від 30.03.2017 року від Публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" про визнання недійним договору купівлі-продажу, укладеного на аукціоні 16.11.2016 року між Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" Закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" в особі ліквідатора Мурзи Андрія Миколайовича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плиски - Агро" про продаж зварювального агрегату АДБ-2502-1YIN та екскаватора ЄО 2621, 1989 р.в., зав. №670305, двигун 943616.

Ухвалою від 03.04.2017 року заява судом прийнята та приєднана до матеріалів справи.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник посилається на те, що при здійсненні продажу вказаного майна 16.11.2016 року були порушені його права, як власника майна, оскільки спірне майно належить йому на праві власності.

03.05.2017 року, від Прилуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області надійшло клопотання у відповідності з яким фіскальна служба підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у відсутності представника останнього.

18.04.2017 року, від ліквідатора Демчан Олександра Івановича надійшов відзив № 02-01/28-5, від 14.04.2017 року, яким проти заяви публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.11.16 не заперечує.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Плиски -Агро», яке є стороною у спірному договорі, було належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але в судове засідання повноважного представника не направило, заперечень не надало.

В судовому засіданні представником ЗАТ „Чернігівоблбуд" подано заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме Договору про надання правової допомоги від 27.03.2017 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 20 від 27.03.2017 року на суму 8000,00 грн. та рекомендації щодо застосування рекомендованих мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених Рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 01.02.2017 року № 43.

Крім того, в даній заяві представник просить включити понесені ним витрати в сумі 8000,00 грн. до судових витрат і стягнути їх з відповідачів.

Дослідивши подані документи та документи наявні в матеріалах справи, з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника ЗАТ „Чернігівоблбуд", суд встановив наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов'язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 26.08.2016 року №914/2964/13, оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, то такий договір може визнаватись недійсним у судовому порядку з підстав недодержання вимог встановлених законом в момент його вчинення.

У процесі приватизації, згідно договору купівлі-продажу державного комунального майна від 27.07.1994р. товариство покупців орендного підприємства "Чернігівоблбуд" придбало майно Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства "Чернігівоблбуд", згідно з результатами інвентаризації та актом оцінки вартості майна підприємства, що додавався до договору. У результаті викупу державного комунального майна і перетворення Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства "Чернігівоблбуд" було створено Закрите акціонерне товариство "Чернігівоблбуд", правонаступником якого на даний час є Публічне акціонерне товариство "Чернігівоблбуд". Вартість викупленого при приватизації майна складала 1282762 тис. крб. Згідно зареєстрованого 27.11.1995р. Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" статутний фонд товариства складав 7146950 тис. крб. У цьому Статуті було зазначено, що майно товариства складається з майна, переданого засновниками, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законодавством; продукції, одержаної у результаті фінансово-господарської діяльності товариства.

06 березня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Чернігівоблбуд» (орендодавець) та Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" (орендар) було укладено договір оренди майна відповідно до якого останньому передавалось в оренду майно по акту приймання передачі до складу яких увійшли екскаватор ЕО-2621 та зварювальний агрегат .

Відповідно до п. 6.1. Договору оренди строк дії договоруз 06.03.2009 до 01.03.2012 року.

Разом з тим, відповідно до п. 6.4. Договору після закінчення строку дії договору оренди та при відсутності заяв сторін, щодо розірвання або зміни умов договору на протязі місяця договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих самих умовах.

Факт користування майном на правах оренди Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" станом на 2010 рік, підтверджується і постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.11.2010 року, якою встановлено що майно та об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою м. Бахмач, вул. Першотравнева, 10, і яке Відповідачем Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" було продано за договором купівлі-продажу від 16.11.2016 року продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Плиски - Агро», належать Закритому акціонерному товариству «Чернігівоблбуд» (Зазначене майно орендується Позивачем у ЗАТ «Чернігівоблбуд»на підставі договору оренди майна від 06.03.2009 р.)

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, преюдиціальність собою передбачає обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Не зважаючи на вищевикладене, 16.11.2016 року між Дочірнім підприємством "Бахмачцивільбуд" ЗАТ «Чернігівоблбуд» в особі ліквідатора Мурзи Андрія Михайловича (Продавець) та Товариства з обмеженою відповідальність «Плиски-Агро» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу майна підприємства банкрута.

Згідно п. 1 Договору предметом продажу є рухоме майно, а саме : Екскаватора ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № 670305, двигун 943616 та агрегату зварювального АДБ-2502-IYIN.

Будь-яких документів які підтверджують перехід права власності з 2010 року на момент розгляду даної справи (господарського відання) ДП "Бахмачцивільбуд" ЗАТ "Чернігівоблбуд" на майно, відчужене під час ліквідаційної процедури ліквідатором суду не надано.

Тобто, на час укладення спірного договору купівлі-продажу, право власності на об'єкт продажу належало позивачу Публічному акціонерному товариству "Чернігівоблбуд" який є правонаступником ЗАТ «Чернігівоблбуд».

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч. 1 ст. 658 ЦК України).

Згідно з п.1, п.3 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до складу ліквідаційної маси усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.

З огляду на зазначене вище, суд вважає за необхідне визнати недійсним договір купівлі-продажу, оформлений протоколом про проведення аукціону від 16.11.2016 року та актом про приймання - передачі рухомого майна від 16.11.2016 року, яким продавець передав, а покупець прийняв у власність рухоме майно, а саме: Екскаватор ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № 670305, двигун 943616 та агрегат зварювальний АДБ-2502-IYIN, оскільки ДП "Бахмачцивільбуд" не був власником майна, яке передавалось за договором.

Відповідно до ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно статті 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В даному випадку договір укладено між адвокатом Авраменко Г.М. та Публічним акціонерним товариством позивачу Публічному акціонерному товариству "Чернігівоблбуд".

В матеріалах справи наявні: договір про надання правової допомоги від 27.03.2017 року та квитанція № 20 від 27.03.2017 року на суму 8000,00грн..

Отже, аналізуючи категорію спору, ступінь складності суд, з урахуванням принципів розумності і справедливості, дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 8000,00 грн.

Крім того, у п. 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказано, що частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

З урахуванням викладеного та зважаючи на той факт, що спір з приводу недійсності договору виник виключно внаслідок неправильних дій банкрута, та керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 3200,00 грн. та витрат, за договором про надання правової допомоги в сумі 8000,00 грн., суд покладає на Дочірнє підприємство «Бахмачцивільбуд».

Керуючись ст.ст.42,46,49,75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч.1 ст.230,658 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 49,86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" (вул. Горького, 2, м. Чернігів, 14000, ) про визнання недійним договору купівлі-продажу, укладеного на аукціоні 16.11.2016 року задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута від 16.11.2016р.,який був укладений відповідно до протоколу аукціону № 218840 від 16.11.2016р. між Дочірнім підприємством «Бахмачцивільбуд» Закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» в особі ліквідатора Мурзи Андрія Михайловича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Плиски - Агро» про купівлю - продаж зварювального агрегату АДБ-2502-IYIN та Екскаватора ЭО 2621, 1989 р.в., зав. № 670305, двигун 943616 .

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Бахмачцивільбуд» Закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» (, м. Бахмач, 16500, вул. Першотравнева,10) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» (код 03333653, вул. Горького,2, м. Чернігів, 14000) судові витрати в розмірі 3200,00 грн. по сплаті судового збору та 8000,00 грн. витрат на сплату послуг адвоката.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту винесення, є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя М.В.Фесюра