донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.04.2017 р. справа №905/1205/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:

від позивача: від відповідача: від державного виконавця:ОСОБА_5 довір. не прибув ОСОБА_6 довір.
розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служи Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від06.03.2017 р.
у справі№905/1205/15 (суддя Сажнева М.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод, м. Ясинувата, Донецька область
про за скаргою на діїстягнення 47 492 277,75 грн Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/1205/15 (із врахуванням ухвали про виправлення описки від 10.03.2017):

- cкаргу Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково;

- визнано незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 05.12.2016 ВП №51491266;

- визнано недійсною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №51491266 від 05.12.2016 про повернення виконавчого документу - наказу господарського суду від 23.10.2015 у справі №905/1205/15, стягувачу;

- в іншій частині скаргу Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк відхилено.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Департамент державної виконавчої служи Міністерства юстиції України, м. Київ звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/1205/15 в частині задоволених вимог скарги із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні скарги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що ухвала місцевого господарського суду є незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що державним виконавцем були вчинені всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Вважає, що ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» не містить обовязку державного виконавця оголошення автотранспортного засобу у розшук, а визначає, що такий розшук проводиться за необхідності. Також, зазначив, що перевірити фактичну наявність автотранспортних засобів за місцем реєстрації неможливо, враховуючи те, що місцезнаходження боржника є тимчасова окупована територія.

Позивач у судовому засіданні 27.04.2017р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду місцевого господарського суду законною та такою, що підлягає залишенню без змін.

Відповідач у судове засідання 27.04.2017р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Державний виконавець у судовому засіданні 27.04.2017р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 05.10.2015 у справі 905/1205/15 позов Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк основну заборгованість у розмірі 13140542,25 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 31501,30 грн, штраф у розмірі 1000,00 грн, пеню за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 1000,00 грн, 22,5% річних за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у розмірі 2415713,05 грн, інфляційні витрати на заборгованість по сплаті кредиту та відсотків у розмірі 2323253,19 грн та 5569,44 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 23882,56 грн, про що 23.10.2015 було видано відповідні накази.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2016р. ВП №51491266 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1205/15 від 23.10.2015.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.08.2016 накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору 19710437,15 грн. Крім того, державним виконавцем було винесено постанову від 23.08.2016 про стягнення виконавчого збору.

Постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 23.08.2016 накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках в АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_4» та ПАТ «Сбербанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору 19710437,15 грн.

Державним виконавцем 01.09.2016 було направлені для виконання платіжні вимоги до АТ ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ПАТ СБЕРБАНК.

АТ ОСОБА_7 ОСОБА_4 листом №81-15-8/34805 від 02.09.2016 повідомило, що направлена на адресу постанова про арешт коштів боржника б/н від 23.08.2016 ВП №51491266 прийнята до виконання, арешт накладено на кошти в межах суми 19710437,15грн. Банк в листі зазначив, що залишок коштів на п/р №(980), 78(840), 5(978), 4(643), НОМЕР_1(980) відсутній для виконання даної постанови.

ПАТ СБЕРБАНК листом №9792/4/07-2-6-Бт від 05.09.2016 повідомив, що постанову ВПВР Департаменту ДВС від 23.08.2016 ВП №51491266 про арешт коштів боржника на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод прийнято Банком до виконання 02.09.2016. На арештованих рахунках відсутні кошти для виконання постанови.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем, з метою виявлення майна боржника було направлено запит №20.1.-352/6 від 23.06.2016 до Головного сервісного центру МВС України, Департаменту земельних ресурсів, Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції сільського господарства України, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Державної служби України з питань праці, Державнохї служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті.

На вказаний запит Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справи України надано відповідь №31/27-1924 від 06.07.2016, згідно якої станом на 05.07.2016 у базі Єдиного державного реєстру МВС за Товариством з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод значаться наступні транспорті засоби:

- ЗИЛ 130 6000, (1973), зелений, АН8938 ЕВ, САЕ 555386, 10.06.2011 (на обліку), № двиг. 258528, № шасі, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗИЛ 5301 4750, (2000), білий, АН1301АХ, САЕ 555387, 10.06.2011 (на обліку), № двиг. 153067647, № шасі 5301А0Y0039993, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗИЛ 138А 6000, (1982), синій, АН3279ЕВ, САЕ 555385, 10.06.2011 (на обліку), № двиг. 711011, № шасі, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗАЗ 11557 1197, (2001), синій, АН1491АР, САЕ 555277, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 2013, № шасі, № куз. Y6D6620, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- КАМАЗ 55111 10850, (1990), оранжевий, АН3691АА, САЕ555281, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 559331, № шасі 77, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗИЛ-ММЗ 4502 6000, (1992), зелений, АН3904СХ, САЕ555274, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 967589, № шасі 3213676, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗАЗ , (2000), червоний, АН3348ВВ, САЕ 555278, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 245000Y0389277, № шасі, № куз. Y6D110550Y0014724, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ВАЗ , (2003), зелений, АН6275АІ, САЕ 555261, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 2, № шасі, № куз. ХТА9622, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ1422);

- ЗИЛ 5301АО 4750, (2000), сірий, АН8820ВВ, САЕ555267, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 153067551, № шасі ХТZ5301А0Y0040157, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ1422);

- ЗАЗ , (2002), білий, АН8659СН, САЕ 555279, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 5158, № шасі, № куз. Y6D8773, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ГАЗ 3307 27 4250, (2004), білий, АН1607СТ, САЕ 555271, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 51300Н41009590, № шасі 7215, № куз. 1942, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ВАЗ 21140 1499, (2006). зелений, АН3446ЕІ, САЕ 555262, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 6, № шасі, № куз. ХТА6257, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ВАЗ 2107 1452, (1999), зелений, АН2733ВМ,САЕ 555264, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 9, № шасі, № куз. ХТА210700Х1237443, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗАЗ , (2001), синій, АН2755ВМ, САЕ 555283, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 2222, № шасі, № куз. Y6D6636, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ВАЗ 21093 1499, (2000), синій, АН4437ВО, САЕ555263, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 04, № шасі, № куз. ХТА7454, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗИЛ-ММЗ 4502 6000, (1992), синій, АН8065СР, САЕ555273, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 30256942, № шасі №3258040, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗАЗ , (2000), синій, АН0160ЕІ, САЕ555268, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 0592, № шасі, № куз. Y6D110550Y0014417, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- TOYOTA HI ACE 2446, (1991), білий, АН0348ВО, САЕ 555270, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 2L2898694, № шасі, № куз. LH, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ЗАЗ , (2002), білий, АН5039ВХ, САЕ 555282, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 0747, № шасі, № куз. Y6D8778, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- МАЗ 5334 АЦ-8 11150, (1991), синій, АН2052АС, САЕ555280, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 16247, № шасі 135484, № куз., 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422);

- ИЖ , (2005), синій, АН6176СО, САЕ555275, 25.05.2011 (на обліку), № двиг. 9, № шасі, № куз. ХТК8353, 40- вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торгівельній організації (Центр ДАІ 1422).

Листом від 07.07.2016 №07-07/1699 Управління Держпраці у Закарпатській області повідомило, що технологічних транспортних засобів, обєктів підвищеної небезпеки за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод згідно облікових даних Управління Держпраці немає.

Листом від 08.07.2016 №5598/05.-18/5181 Головне управління Держпраці у Харківській області повідомило, що інформації щодо наявності великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування згідно з Порядком відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічним транспортних засобів, затвердженим постановою КМУ від 06.01.2010 №8 зі змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №233 від08.04.2013, зареєстрованих за Товариством з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод в Управлінні Держпраці не виявлено.

Листом від 08.07.2016 №09/01/15122 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 №922, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 за №1126/23658, станом на 31.03.2016 ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше капіталу), відсутні.

Листом від 11.07.2016 №21-26-0.21-9098/2-16 Головне управління Держкадастру у м. Києві повідомило, що станом на теперішній час відомості щодо державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на території м. Києва та рішення про передачу їх у власність /користування фізичним та юридичним особам, зазначених у запитах, в Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

Листом від 12.07.2016 №5-19-0.61-11430/2-16 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повідомило, що з набранням чинності з 01.01.2013 Закону України Про Державний земельний кадастр та Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та інших законодавчих актів, повноваження про реєстрацію прав на земельні ділянки передано до органів юстиції.

Листом від 12.07.2016 №11/1207-846Відділ експертної роботи, ринкового нагляду та надання адміністративних послуг повідомив, що за період з 24.11.2014 по теперішній час, реєстрація великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, Товариства з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод не здійснювалась. Надати інформацію за період до 24.11.2014 на даний час є неможливим, оскільки документи та архів з діяльності Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, яка відбувалася до вказаної дати, не були передані Головному управлінню Держпраці у Донецькій області.

Листом від 12.07.2016 №11/7055 Головне управління Держпраці у Київській області повідомило, що за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском, трубопроводи пари та гарячої води, в Головному управлінні Держпраці на обліку не перебувають.

Листом від 13.07.2016 №2641/08-11 Управління Держпраці у Полтавській області повідомило, що інформація стосовно майна, зареєстрованого за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод в Управлінні Держпраці у Полтавській області відсутня.

Листом від 14.07.2016 №4355/3/9-10 Головне управління Держпраці у Львівській області повідомило, що за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод не зареєстровано рухомого та нерухомого майна (в тому числі великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування), що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень.

Листом від 14.07.2016 № 3105/8 Управління Держпраці у Черкаській області повідомило, що реєстрація, перереєстрація, тимчасова реєстрація технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, вантажопідіймальних споруд та інших машин, механізм,трубопроводів, обєктів нафтогазового комплексу, ділянок надр експлуатації та будівництва підземних споруд, які належать, ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод, управлінням не проводилась.

Листом №б/н, б/д Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила, що запити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено до територіальних органів Держгеокадастру.

Листом від 21.07.2016 №01-27-09/2108 Управлінням Держпраці у Кіровоградській області повідомлено, що великотоннажні та інші технологічні транспорті засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові та водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском. Трубопроводи пари та гарячої води, обєкти нафтогазового комплексу та інші обєкти підвищеної небезпеки за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод В Управлінні Держпраці у Кіровоградській області не реєструвались.

Листом від 08.07.2016 №0115/1224 Головне управління Держпраці у Луганській області повідомило, що в ньому відсутня інформація про великотоннажні та інші технологічні транспорті засоби, що не підлягають експлуатації на вулично- дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском, трубопроводи пари та гарячої води та ін., зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод.

Щодо надання інформації про зареєстровані плавзасоби, накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на нього відчуження Державна служба України з безпеки на транспорті листом повідомила, що відповідно до електронної версії Державного судового реєстру України та Судової книги України, яка ведена Укртрансбезпекою, відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є фізичні та юридичні особи, зазначені у листах.

Листом від 22.07.2016 №11-13-0.4-13248/2-16 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повідомило, що згідно даних відділів управлінь Держгеокадастру у районах та містах області земельних ділянок у власності юридичної особи - ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод на території області не зареєстровано.

Листом б/н, б/д Державна інспекція сільського господарства України повідомила, що згідно даних з уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи Держсільгоспінспекції України станом на 25.07.2016 трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка та інші механізми не зареєстровані за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод.

Листом від 27.07.2016 №08/02.6-18/3284 Головне управління Держпраці у Запорізькій області повідомило, що в Управлінні відсутні дані щодо реєстрації технологічних транспортних засобів за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод.

Листом від 29.07.2016 №15/01-33-5563 Головне управління Держпраці в Одеській області повідомило, що відомості щодо зареєстрованих за Товариством з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води, обєктів нафтогазового комплексу в Головному управління відсутні.

Листом від 02.08.2016 №01-12/1872 Управління Держпраці у Рівненській області повідомило, що великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби за даними субєктами господарської діяльності - ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод в Управлінні Держпраці у Рівненській області не зареєстровані.

Листом від 11.08.2016 №11-5-0.27-6561/2-16 Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області надало відомості щодо наявних у ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод земельних ділянок розташованих в Донецькій області, м. Ясинувата.

Листом від 14.09.2016 №7864/05-18/7349 Головне управління Держпраці у Харківській області повідомило, що інформація щодо наявності великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування згідно з Порядком відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затверджених Постанова КМУ від 06.01.2010 №8 із змінами, внесених згідно з постановою КМ №233 від 08.04.2013 зареєстрованих за ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод в Управлінні Держпраці, не виявлено.

Листом від 03.10.2016 №14217 Регіональний сервісний центр МВС у м. Києві повідомив, що на транспортні засоби в НАІС ДДАІ накладено обмеження: ОСОБА_4 та або заборона на відчуження на транспорті засоби ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод згідно вказаного списку.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від 05.12.2016 було повернуто наказ господарського суду Донецької області від 23.10.2015 по справі № 905/1205/15 стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулось до суду першої інстанції із скаргою на дії державного виконавця, в якій просило:

- визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання рішення-наказу №905/1205/15 незаконними;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачеві №51491266 від 05.12.2016;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення-наказу №905/1205/15.

При розгляді вищевказаних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року набрав чинності 05.10.2016р.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження (від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються, відповідно до цього Закону.

За таких обставин, під час вирішення спору в даній справі, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення як Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р., так і Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016р.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня коли дія мала бути вчинена.

Частини 1 та 2 ст.6 Закону України Про виконавче провадження (№ 606-XIV від 21.04.1999р.) встановлює, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. Державний виконавець розяснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р.).

Згідно приписів ст. 19 Закону України Про виконавче провадження (№ 606-XIV від 21.04.1999р.) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016р), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016р), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права, якими може користуватися державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, перелік яких не є вичерпним.

Як вже зазначалось вище, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.12.2016.

Вищевказана постанова мотивована тим, що відповідно до ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводиться антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президенту України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014, є територією проведення антитерористичної операції. Згідно карти проведення АТО станом на 04.12.2016, м. Ясинувата, Донецької обл., перебуває на території проведення антитерористичної операції, де згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення органи державної виконавчої влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Таким чином, здійснити заходи щодо перевірки майнового стану боржника на даний час неможливо. Майно боржника та грошові кошти, на які можливо звернути стягнення, на підконтрольній території України не виявлено. Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта не здійснює пересилання кореспонденції до м. Ясинувата. Неможливість надсилання поштової кореспонденції (постанови про відкриття виконавчого провадження, інших постанов) на адресу боржника, також унеможливлює проведення виконавчих дій.

Тобто, в обґрунтування повернення виконавчого документа державний виконавець зазначив про неможливість здійснення перевірки майнового стану боржника за відомою адресою у м. Ясинувата і здійснення заходів примусового виконання щодо арешту та опису виявленого майна боржника. Будь-яке інше рухоме та нерухоме майно на думку державного виконавця за боржником не зареєстровано та нібито всі здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку боржника або його майна виявились безрезультатними.

Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016р) визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Таким чином, зазначена норма закону чітко передбачає повернення виконавчого документу в наступних випадках:

- якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника;

- якщо у боржника відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016р) виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись із висновком державного виконавця щодо відсутності у боржника майна станом на момент прийняття оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.12.2016, враховуючи наступне.

Як вже зазначалось вище, Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України державному виконавцю надано відповідь №31/27-1924 від 06.07.2016, згідно якої станом на 05.07.2016 у базі Єдиного державного реєстру МВС за Товариством з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод значиться 21 транспортний засіб.

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві від 03.10.2016 №14217 на виконання постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на вказані транспортні засоби ТОВ Ясинуватський машинобудівний завод в НАІС ДДАІ накладено обмеження: арешт та або заборона на відчуження на транспорті засоби згідно вказаного списку.

Згідно ст. 36 Закону України Про виконавче провадження (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016р) у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ст. 36 Закону України Про виконавче провадження (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016р) розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

В той же час, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець в ході здійснення виконавчого провадження, виявивши зареєстровані за відповідачем транспортні засоби, не вчинив дій щодо розшуку виявленого майна боржника, зокрема, не виніс постанову про розшук виявлених транспортних засобів та не направив її до виконання органам поліції.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, на який державний виконавець посилався при винесенні оскаржуваної постанови, не встановлено заборони щодо звернення стягнення на рухоме майно (транспортні засоби) боржника, яке зареєстроване на території проведення антитерористичної операції.

Також, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надано доказів того, що виявлені ним транспортні засоби боржника станом на час вчинення виконавчих дій та винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу знаходились на території проведення антитерористичної операції.

До того ж, як вже зазначалось вище відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 11.08.2016 №11-5-0.27-6561/2-16 за товариством з обмеженою відповідальністю Ясинуватський машинобудівний завод зареєстровані земельні ділянки, розташовані в м. Ясинувата Донецької області, що свідчить про наявність майна у боржника.

Додатково судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що проведення на території м. Макіївка антитерористичної операції не є тією виключною обставиною, яка передбачає повернення виконавчого документа, або завершення виконавчого провадження іншим чином.

Крім того, зазначення державним виконавцем в оскаржуваній постанові, що здійснення перевірки майнового стану боржника за відомою адресою у м. Ясинувата і здійснення заходів примусового виконання щодо арешту та опису виявленого майна боржників на даний час є неможливим, ще не свідчить про відсутність у боржника майна, та як наслідок позбавляє державного виконавця права повертати виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

До того ж, апеляційний суд наголошує, що частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України і ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі Півень проти України суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_8 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Європейський суд наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України №01-08/369 від 29.06.2010 вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

З огляду на вищезазначене, обовязковість виконання судових рішень, практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, апеляційний суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів, направлених на виконання рішення суду, що зумовлює визнання постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу ВП №51491266 від 05.12.2016 недійсною, а дій державного виконавця щодо її прийняття незаконними.

Що стосується вимоги скаржника про зобовязання державного виконавця вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення суду у справі №905/1205/15, то судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо залишення її без задоволення, враховуючи те, що перелік таких заходів не є вичерпним. Крім того, обовязок державного виконавця здійснювати усі необхідні заходи з примусового виконання рішення суду встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та не потребує прийняття судом додаткового рішення з цього приводу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/1205/15 є законною, обґрунтованою, прийнятою із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служи Міністерства юстиції України, м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/1205/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2017 по справі №905/1205/15 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3