КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа№ 44/302-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

за участі представників сторін:

згідно з протоколом судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017

у справі № 44/302-б (суддя: Лопатін А.В.)

за заявою Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец'юст"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2009 порушено провадження у справі № 44/302-б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс банкрута станом на 07 жовтня 2016 року, вимоги кредиторів боржника визнано погашеними у зв'язку з недостатністю майнових активів боржника. Вирішено інші процесуальні питання пов`язані з подальшим розглядом справи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції, 14.03.2017 Публічне акціонерне товариство (далі за текстом - ПАТ) "РОДОВІД БАНК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 та відновити розгляд справи № 44/302-б про банкрутство ТОВ "Мультисервіс" в Господарському суді міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: абз. 3 ч. 2 ст. 3-1, ч.1 ст. 32 та ч. 1 ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон № 2343-XII), а також статті 77 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2017, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 44/302-б колегію суддів у складі головуючого судді - Верховець А.А., суддів: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 задоволено клопотання ПАТ "РОДОВІД БАНК" про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, відновлено ПАТ "РОДОВІД БАНК" пропущений строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну до провадження, розгляд якої призначено на 11.04.2017 об 15 год. 20 хв.

11.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярія) від ПАТ "Родовід Банк" надійшла письмова заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме копії витягу з єдиного реєстру арбітражних керуючих.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 задоволено заяву судді Остапенка О.М., який входить до складу колегії суддів у даній справі, про самовідвід від розгляду справи № 44/302-б.

Відповідно до протоколу протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.04.2017, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 44/302-б колегію суддів у складі головуючого судді: Верховець А.А., суддів: Сотніков С.В., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду апеляційну скаргу апеляційну скаргу ПАТ "РОДОВІД БАНК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 44/302-б до провадження, розгляд справи призначено на 10.05.2017 об 15-40 год.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Сторони при розгляді справи в апеляційній інстанції не скористались своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення (в даному випадку - ухвали) місцевого господарського суду.

В судовому засіданні 10.05.2017 представник ПАТ "Родовід Банк" апеляційну скаргу підтримав, навів свої доводи, міркування та заперечення, викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання апеляційної інстанції представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ГПК України.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ліквідатора та представників інших кредиторів у даній справі, за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що інші учасники провадження у справі про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10.05.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, Спеціалізоване державне підприємство "Укрспец'юст" звернулося до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника - ТОВ "Мультисервіс", оскільки останній заборгував Спеціалізованому державному підприємству "Укрспец'юст" Міністерства юстиції України 2719000,00грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2009 порушено провадження у справі № 44/302-б.

Постановою Господарського суду м. Києва від 10.05.2011 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ТОВ "Мультисервіс" арбітражного керуючого Пилипенка В.В., якого зобов'язано у строк до 10.05.2012 скласти та подати господарському суду на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

17.10.2016 через канцелярію Господарського суду м. Києва на затвердження надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс банкрута станом на 07 жовтня 2016 року, вимоги кредиторів боржника визнано погашеними у зв'язку з недостатністю майнових активів боржника. Вирішено інші процесуальні питання пов`язані з подальшим розглядом справи.

Так, затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, суд першої інстанції, виходив з того, що майнових активів банкрута для задоволення вимог кредиторів ліквідатором виявлено недостатньо, боржника визнано банкрутом, звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс представлені суду, отже виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації банкрута, передбачені Законом № 2343-XII, в зв`язку з чим місцевий суд дійшов висновку, що наявні всі підстави ліквідувати банкрута - ТОВ "Мультисервіс". Відповідно до ст. 41 зазначеного Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту дебіторської заборгованості, тощо.

Як встановив суд першої інстанції, з метою вжиття заходів, спрямованих на пошук майна банкрута та його реалізацію, ліквідатором зроблено відповідні запити в державні органи, які ведуть облік активів та мають інформацію щодо матеріальних активів юридичним особам.

Копії відповідних запитів та відповідей реєструючих органів додані ліквідатором банкрута до звіту.

Зокрема, з поданого ліквідатором звіту вбачається, що з метою виявлення майна чи інших активів банкрута ліквідатором були направлені запити до компетентних органів, а саме: до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві, Головного управління Держпраці у Київській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної авіаційної служби України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, Головного управління регіональної статистики м. Києва, Фонду державного майна України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Затверджуючи звіт та ліквідаційний баланс оскарженою ухвалою від 30.01.2017, господарський суд першої інстанції погодився з ліквідатором, що одержані арбітражним керуючим відповіді від зазначених органів та установ свідчать про відсутність у банкрута майнових активів, які належать йому на праві власності або повного господарського відання та які можуть бути включенні до ліквідаційної маси. Оскільки, згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта у Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Ліквідатор зазначає, що загальна суму, яка надійшла на ліквідаційний рахунок ТОВ "Мультисервіс" за реалізацію майна банкрута, перерахування грошових коштів з інших рахунків, нараховані відсотки по рахунку загалом становить 1505520,16 грн. Так як, за результатами дій по розшуку та виявленню майна банкрута, ліквідатором ТОВ "Мультисервіс" було виявлено та реалізовано транспортні засоби на загальну суму 520400,00 грн, окрім того на ліквідаційний рахунок банкрута надійшли кошти від реалізації меблів та комп'ютерної техніки на загальну суму 977959,95 грн.

За результатами реалізації майнових активів банкрута, ліквідатором було сформовано ліквідаційну масу за рахунок якої частково погашено вимоги ПАТ "Банк Камбіо" на суму 1492378,16 грн, що забезпечені заставою та витрати пов'язані з проведенням ліквідаційної процедури в сумі 13142,00 грн.

За результатами аналізу звіту ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційного балансу банкрута судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатором не надано суду документи, які підтверджують вчинення ним дій, націлених на виявлення повного обсягу майна підприємства-банкрута та повернення цього майна.

Матеріалами справи підтверджується, що у даній справі під час здійснення ліквідаційних заходів судами уже досліджувався обсяг вжитих ліквідатором заходів щодо виявлення майна банкрута.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2014 у даній справі, скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2014, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2014 року у справі № 44/302-б залишено в силі. Зазначена постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що колегія суддів вважала, що місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що ліквідатором не в повному обсязі було вжито заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна банкрута.

Таким чином, колегія суду погоджується з доводами апелянта відносно того, що після направлення касаційною інстанцією справи для розгляду до суду першої інстанції, місцевим судом при постановленні оскаржуваної ухвали, не було в повній мірі усунуто недоліки на які вказав суд касаційної інстанції при розгляді даної справи. Зокрема, не є спростованими доводи кредитора ПАТ "Родовід Банк" щодо того, що відносно боржника - ТОВ «Мультісервіс» у якого зареєстровано 24 філії на території України, наявна довідка з УДАІ ГУ МВС України в м. Києві про те, що станом на 2011 рік за боржником було зареєстровано лише 9 транспортних засобів, в той же час, при здійсненні незалежної оцінки, за запитом ліквідатора у вересні 2011 року, експертом «Українська експертна група» було оцінено 33-ри транспортних засоби, які перебували у власності ТОВ «Мультісервіс».

Крім того, за звітами ліквідатора банкрута за 2012 рік, на балансі ТОВ «Мультісервіс», обліковувалось - 32-а транспортні засоби, а за 2013 рік та в подальшому ліквідатор зазначав у звітній документації - 31-н транспортний засіб.

Таким чином, ліквідатором банкрута не виконані всі необхідні дії та покладені на нього чинним законодавством про банкрутство обов`язки, оскільки оспорюваний ліквідаційний баланс не містить повних даних щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником на дату подання звіту.

Так, матеріали справи містять дані, щодо продажу лише 25-ти транспортних засобів на загальну суму 482400,00 грн, а в оскаржуваній ухвалі зазначено, що всього продано транспортних засобів на загальну суму 520400,00 грн. Отже, документально не підтверджено скільки було зареєстровано автомобілів за банкрутом та відсутні дані щодо всіх реалізованих автомобілів в ході ліквідаційної процедури одночасно, так як ліквідатор не отримав відповідної довідки від УДАІ ГУ МВС України щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів станом на дату подання звіту.

За результатами аналізу звіту ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційного балансу банкрута судом апеляційної інстанції встановлено, що всупереч приписів ч. 1 ст. 32 Закону№ 2343-XII ліквідатором не надано суду документи, надання яких є обов'язковим відповідно до зазаначеної статті та які підтверджують вчинення ліквідатором дій, встановлених Законом, при проведенні ліквідаційної процедури, зокрема поданий ліквідатором звіт про проведення ліквідаційної процедури не містить підтвердження здійснення ліквідатором вичерпних дій з виявлення показників дебіторської заборгованості підприємства-банкрута.

Згідно зі ст. 25 згаданого Закону ліквідатор, зокрема пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

За результатами аналізу звіту ліквідатора про проведену роботу та ліквідаційного балансу банкрута судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатором не надано суду документи, які підтверджують вчинення ним дій, націлених на виявлення показників дебіторської заборгованості підприємства-банкрута та повернення цієї заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 46 Закону № 2343-XII після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема, відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

До обов'язків ліквідатора входить самостійно вживати заходи, спрямовані на пошук, виявлення та повернення майна банкрута та здійснення необхідних заходів, що створюють можливість наповнення ліквідаційної маси банкрута для задоволення вимог кредиторів.

Наведене свідчить, що ліквідатор не здійснив вичерпних заходів щодо розшуку відповідного майна банкрута та включення такого майна до ліквідаційної маси.

Перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із звітом та ліквідаційним балансом є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Окрім того, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

При цьому, звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника.

Однак, звіт ліквідатора, який надано суду на затвердження, вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки в ньому не відображено вчинення всіх належних та вичерпних дій ліквідатором по виявленню майна боржника та відповідно по формуванню ліквідаційної маси банкрута, із врахуванням вищезазначеного.

У відповідності до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про можливість затвердження звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури ТОВ "Мультисервіс" зроблені передчасно, а тому відсутні законні підстави для затвердження звіту, ліквідаційного балансу банкрута та припинення провадження по справі, що є підставою для скасування оскарженої ухвали у відповідній частині та передачі справи на розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши всі надані матеріали, судова колегія вважає, що ліквідатор банкрута не надав жодного факту або аргументу, здатного переконати суд апеляційної інстанції дійти іншого висновку у цій справі. Разом з тим, судова колегія критично ставиться відносно доводів апеляційної скарги щодо усунення ліквідатора від виконання його обов`язків у даній справі. Оскільки, як уже зазначено вище, дана справа направляється до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію ліквідації, при таких обставинах, апеляційний суд не позбавляє права ліквідатора банкрута права надати суду докази, для обґрунтування доводів щодо правомірності виконання останнім, своїх обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 44/302-б задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 44/302-б скасувати в частині затвердження звіту ліквідатора, затвердження ліквідаційного балансу банкрута станом на 07 жовтня 2016 року, ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультисервіс" припинення провадження у справі № 44/302-б та визнання вимог кредиторів боржника погашеними.

3. Справу № 44/302-б направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію ліквідації.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5. Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови підписано 13.05.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков