ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2017 р. Справа № 911/616/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Заступника Генерального прокурора України, м. Київ, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ, та Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт, Автономна

Республіка Крим, м. Сімферополь

про стягнення 392914,25 грн.

за участю представників

від прокуратури: не зявився;

від позивача 1: ОСОБА_1 (дов. № 7-5/450 від 16.02.2017 р.);

від позивача 2: ОСОБА_2 (дов. № 14-182 від 15.07.2014 р.);

від відповідача: не зявився;

Обставини справи:

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі позивач 1) та публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі позивач 2) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт (далі - відповідач) про стягнення 392914,25 грн., з яких 125134,64 грн. заборгованості, 12582,03 грн. пені, 235780,15 грн. інфляційних втрат та 19417,43 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 1984/14-ТЕ-40 від 24.12.2013 р. купівлі-продажу природного газу в частині оплати за спожитий природний газ, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 125134,64 грн. перед позивачем 2. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, прокурором з посиланням на п. 7.2. договору нараховано 12582,03 грн. пені, та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 235780,15 грн. інфляційних втрат та 19417,43 грн. 3 % річних.

Представник прокуратури у судовому засіданні 23.03.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. У судове засідання 13.04.2017 р. прокурор не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання прокурор був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом прокурора на бланку від 23.03.2017 р. про відкладення розгляду справи.

Представник позивача 1 у судових засіданнях 23.03.2017 р. та 13.04.2017 р. позов підтримав.

Представник позивача 2 у судових засіданнях 23.03.2017 р. та 13.04.2017 р. позов підтримав.

Представник відповідача у судові засідання 23.03.2017 р. та 13.04.2017 р. не зявився, хоча про звернення прокурора за даним позовом до суду та про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи транспортною накладною № 00910965-ААWH.

При цьому, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд справи на сторінці суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інртернет.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора, позивача 1 та позивача 2, суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 р. між публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець) та приватним підприємством Сервісна компанія Комфорт (покупець) було укладено договір № 1984/14-ТЕ-40 купівлі-продажу природного газу (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з пунктом 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. газ обсягом до 510,0 тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб.м.): І кв. 330,0 (січень 110,0, лютий 120,0, березень 100); ІІ кв. 15,0 (квітень 5,0, травень 5,0, червень 5,0); ІІІ кв. 15,0 (липень 5,0, серпень 5,0, вересень 5,0); ІV кв. 150,0 (жовтень 10,0, листопад 50,0, грудень 90,0).

Обсяги газу, що планується передати за договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі ± 5% (плюс/мінус пять відсотків) від узгодженого сторонами згідно з п. 2.1. цього договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (підпункти 2.1.1., 2.1.2. пункту 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1309,20 грн. з ПДВ.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В п. 11 договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Рішенням господарського суду Київської області від 09.02.2015 р. у справі № 911/16/15 за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт про стягнення 185160,37 грн. встановлено, що на виконання умов договору № 1984/14-ТЕ-40 від 24.12.2013 р. позивач 2 у січні 2014 р. передав, а відповідач прийняв 108,760 тис. куб. м. природного газу на суму 142388,59 грн. за актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 р., який підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Київської області від 09.02.2015 р., яке набрало законної сили, у справі № 911/16/15 позов задоволено повністю, стягнуто з приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 142388,59 грн. основного боргу, 12713,55 грн. пені, 3382,22 грн. 3% річних, 26676,01 грн. інфляційних втрат та 3703,21 грн. судового збору.

Станом на час прийняття рішення у даній справі заборгованість відповідача перед позивачем 2 у сумі 142388,59 грн. не оплачена.

Також, позивачем 2 у лютому 2014 р. на виконання умов договору було передано відповідачу 95,581 тис. куб. м. природного газу на суму 125134,64 грн., що підтверджується реєстром обсягів реалізації природного газу з ресурсів Національної акціонерної компанії Нафтогаз України через НАК Нафтогаз України через газорозподільні мережі ПАТ «Севастопольгаз» за лютий місяць 2014 р. та витягом з реєстру споживачів природного газу теплопостачальні підприємства за договорами з НАК «Нафтогаз України», з боку яких не підписані акти приймання-передачі.

Відповідно до умов п. 3.4. договору акти приймання-передачі є підставою для остаточних розрахунків між сторонами, проте пункти 6.1. та 6.3. договору містять положення щодо порядку та умов проведення розрахунків, які не пов'язують обов'язок оплатити отриманий газ з підписанням актів приймання-передачі. Пункт 6.1. договору встановлює строк для остаточного розрахунку за фактично переданий газ, який є граничним для проведення остаточної оплати. Також, відповідно до абз. 2 п. 3.1. договору право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Отже, не підписання між сторонами акта приймання-передачі природного газу, спожитого у лютому 2014 р. не змінює строку оплати, що встановлений пунктом 6.1. договору, та не є підставою для невиконання відповідачем свого обов'язку з оплати поставленого газу.

Відповідач за отриманий природний газ у лютому 2014 р. взагалі не розрахувався, що підтверджується довідкою позивача 2 по підприємству «Комфорт Сервісна компанія ПП» з 01.01.2014 р. по 30.06.2016 р., у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 125134,64 грн.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем 2 за договором № 1984/14-ТЕ-40 від 24.12.2013 р. купівлі-продажу природного газу за лютий 2014 р. у сумі 125134,64 грн. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 2 заборгованості у сумі 125134,64 грн. підлягає задоволенню.

Прокурор просить стягнути з відповідача 12582,03 грн. пені, нарахованої за період з 15.03.2014 р. по 14.09.2014 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями лютого 2014 р. у сумі 125134,64 грн.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Наданий позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відтак суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача-2 12582,03 грн. пені.

Також, прокурор просить суд стягнути з відповідача 19417,43 грн. 3 % річних та 235780,15 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Прокурор просить сягнути з відповідача 19417,43 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2016 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями січня 2014 р. у сумі 142388,59 грн. та за період з 15.03.2014 р. по 31.12.2016 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями лютого 2014 р. у сумі у сумі 125134,64 грн.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, відтак суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача-2 19417,43 грн. 3 % річних.

Прокурор просить стягнути з відповідача 235780,15 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з листопада 2014 р. по грудень 2016 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями січня 2014 р. у сумі 142388,59 грн. та за період з квітня 2014 р. по грудень 2016 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями лютого 2014 р. у сумі у сумі 125134,64 грн.

Наданий прокурором розрахунок інфляційних втрат є арифметично невірним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих за період з листопада 2014 р. по грудень 2016 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями січня 2014 р. у сумі 142388,59 грн. та за період з квітня 2014 р. по грудень 2016 р. на заборгованість відповідача за зобовязаннями лютого 2014 р. у сумі у сумі 125134,64 грн., становить 217370,84 грн.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача 235780,15 грн. інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у сумі 217370,84 грн.

Прокурор в прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт на користь Кабінету Міністрів України в особі публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 392914,25 грн., проте чинним законодавством не передбачено стягнення сум на користь однієї юридичної особи в особі іншої юридичної особи.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача виникла перед позивачем 2, позовні вимоги про стягнення з приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт 392914,25 грн. задоволені судом частково у загальній сумі 374504,94 грн., то грошові кошти, які підлягають стягненню, стягуються на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт (95022, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, буд. 16, код 30270840) на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 125134,64 грн. (сто двадцять пять тисяч сто тридцять чотири грн. 64 коп.) заборгованості, 12582,03 грн. (дванадцять тисяч пятсот вісімдесят дві грн. 03 коп.) пені, 19417,43 грн. (девятнадцять тисяч чотириста сімнадцять грн. 43 коп.) 3 % річних та 217370,84 грн. (двісті сімнадцять тисяч триста сімдесят грн. 84 коп.) інфляційних втрат.

2. Стягнути з приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт (95022, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, буд. 16, код 30270840) на користь Генеральної прокуратури України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, код 00034051) 5617,57 грн. (пять тисяч шістсот сімнадцять грн. 57 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 28.04.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева