ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р.Справа № 916/3318/16

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

Представник позивача: Максименко О.О. за за довіреністю №01/11-1009 від 27.12.2016р.;

Представник відповідача: ОСОБА_2 - фізична особа-підприємець;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/3318/16:

За позовом: Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси";

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4;

про стягнення 7320,98 грн., -

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси» (далі - Позивач) звернулось до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - Відповідач) із позовом про стягнення боргу за спожиту теплову енергію за договором про постачання теплової енергії на опалення.

Представник відповідач з вимогами не згоден про що зазначив у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15 грудня 2016р. суддя Волков Р.В. порушив провадження по справі № 916/3318/16 за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 7320,98 грн..

Приймаючи до уваги перебування судді Волкова Р.В. з 08.02.2017р. на тривалому лікарняному, за розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області № 185 від 17.02.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/3318/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2017р., справу № 916/3318/16 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Никифорчуку М.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.04.2017р. за клопотанням відповідача срок вирішення справи продовжений на 15 днів до 03.05.2016 р. за правилами ст.69 ГПК України.

В засіданні суду оголошені перерви з 13 по 20.03.2017р., з 20 по 22.03.2017р., з 05 по 07.04.2017р., з 07 по 10.04.2017р., з 10.по 19.04.2017р. та з 19 по 26.04.2017 р. за правилами ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.04.2017р. в порядку ст. 38 ГПК України за клопотанням відповідача, з метою всебічного та повного розгляду даної справи, у відповідача витребувані докази по справі.

В засіданні суду 24.04.2016р.за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності обох сторін, оголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу ( ГПК ) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема : письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як випливає із змісту позову, у справі йдеться про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, між сторонами у справі 01.10.2007 р. укладений договір № 6434 на постачання теплової енергії на об'єкт споживача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за встановленими тарифами в терміні, передбачені цим договором. (далі - Договір) (розділ 1,2, п.2.1 Договору).

Доказів зміни чи визнання недійсним цього договору сторони не надали, отже суд приймає цей договір як чинний.

Взаємовідносини між постачальниками та споживачами теплової енергії регулюються ст. 275-277 ГК України, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.07 р., Законом України „Про житлово-комунальні послуги" № 1875 - IV від 24.06.04 р., Законом України „Про теплопостачання" від 02.06.05 р.

Розрахунки за теплову енергію здійснюються згідно тарифів, встановлених Постановою Національної комісії регулювання ринку електроенергетики України від 14.12.2010 року № 1776 та Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України віл 30.09.2011 року № 133 «Про встановлення тарифів на теплову енергію КП «Теплопостачання міста Одеси»,Постановою національної комісії, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг від 31.11.2013 р. № 493 „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання КП «Одесатеплоенерго" з урахуванням змін, внесених постановою № 190 ввід 31.03.2014 р.

Відповідно до «Правил користування тепловою енергією», п. 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії визначається розрахунковим способом.

Кількість спожитої теплової енергії на опалення визначається згідно теплового навантаження будівлі з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел теплопостачальної організації та кількості діб роботи теплопостачального обладнання споживача в розрахунковий період, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря.

Згідно п. п. 6.2, 6.3, 6.4, Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

Згідно п. 3.2.2. Договору, споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок сплати теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором.

Як зазначив позивач на виконання договірних зобов'язань, підприємство відпускало теплову енергію споживачу, проте, в порушення своїх обов'язків, визначених у п. 3.2.2., 6.3., 6.4. Договору, відповідач спожиту теплову енергію не сплачував в повному обсязі, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість за період з 01.11.2013 р. по 01.08.2016 р. в сумі 7 320,98 грн.

Згідно ст. 277 ГК України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 40 «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою KM України № 1198 від 03.10.2007р., споживач зобов'язаний дотримуватись вимог договору, а саме, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Таким чином, Підприємство свої зобов'язання виконало у повному обсязі, а споживач, в порушення своїх зобов'язань, несвоєчасно здійснював оплату за надані йому послуги та має заборгованість.

Вказані обставини не спростовані відповідачем. Вказані у відзиві на позов обставини, на думку суду, не мають правового значення у даній справі, оскільки не спростовують споживання відповідачем теплової енергії, що постачається позивачем.

Свого контррозрахунку суми боргу відповідач не надав, тому суд приймає до уваги розрахунок наданий позивачем.

Надані позивачем на вимогу суду докази, за клопотанням відповідача - графіки температури води у котельнах позивача суд до уваги у даному спорі не приймає так як вони не мають правового значення для вирішення спору щодо наявності боргу відповідача за спожиту теплоенергію.

Зазначення відповідача у відзиві на позов про застосування позовної давності (виходячи із змісту відзиву) до періоду стягнення з 01.11.2013 р. по 01.08.2016 р., на думку суду є безпідставним, так як вказаний період позивачем взятий саме за три роки.

З огляду на приведене суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44,49,69,77, 82-85 ГПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - задовольнти повністю.

Стягунти з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (65481, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» ((65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, р/р № 6451 в АТ «Державний ощадний банк України», філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ) суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 7320 (сім тисяч триста двадцять) грн. 98 коп. та судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 травня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук