ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Справа № 911/2119/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В.,
Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року
у справі Господарського суду№ 911/2119/16 Київської області
за заявоюТОВ "Соліситер"
до ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського"
про порушення справи про банкрутство
розпорядник майнаБаскаков О.В.
у судовому засіданні взяли участь представники:

ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського": Крижанівська О.М. (договір про надання адвокатських послуг від 12.12.2016 року), Соломенко Н.О.,
ТОВ "Соліситер":Кучерявий Д.В. (довіреність від 23.01.2017 року),
а також особисто розпорядник майна ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" Баскаков О.В.

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2016 року (суддя Ярема В.А.) за заявою ТОВ "Соліситер" (далі - ініціюючого кредитора) порушено провадження у справі №911/2119/16 про банкрутство ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" (далі - боржника); визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 532 660, 33 грн., з яких 522 216 грн. основного боргу та 10 444, 33 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Баскакова О.В. та встановлено йому оплату послуг (грошову винагороду) у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна шляхом її авансування ініціюючим кредитором; ухвалено здійснити офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет; зобов'язано арбітражного керуючого Баскакова О.В. щомісячно звітувати суду про виконану ним роботу в процедурі розпорядження майном боржника; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; зобов'язано розпорядника майна подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів, відомості за результатами здійсненого аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, про інвестиційне становище боржника та його становище на ринках у строк до 23.01.2017 року; зобов'язано розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника та надати суду відомості за результатами здійсненої інвентаризації у строк до 23.01.2017 року; призначено у справі попереднє засідання (том 5, а.с. 54 - 64).

Матеріалами справи підтверджується, що Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 року апеляційну скаргу від 30.12.2016 року, підписану ОСОБА_1 від імені ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", на ухвалу Господарського суду Київської області від 23.12.2016 року у справі №911/2119/16 залишено без розгляду з підстав того, що заявником апеляційної скарги від імені юридичної особи-боржника (головою наглядової ради боржника ОСОБА_1) не надано на вимогу суду належних доказів в обґрунтування повноважень на представництво юридичної особи-боржника без доручення та підписання апеляційної скарги неуповноваженою особою (том 5, а.с. 266 - 268).

08.02.2017 року боржник - ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" в особі голови Наглядової ради ОСОБА_1 повторно звернувся до Київського апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд з апеляційною скаргою від 07.02.2017 року, в якій просив скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 23.12.2016 року та прийняти нове рішення про відмову ТОВ "Соліситер" в порушенні провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", відшкодувати боржнику судовий збір за рахунок ініціюючого кредитора, мотивуючи порушенням судом першої інстанції положень законодавства про банкрутство та невідповідністю його висновків про безспірність вимог ініціюючого кредитора фактичним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Пантелієнка В.О., суддів: Андрієнка В.В., Баранця О.М.) відхилено клопотання ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 23.12.2016 року у справі №911/2119/16, апеляційну скаргу ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" на ухвалу Господарського суду Київської області від 23.12.2016 року у даній справі повернено скаржнику з доданими до неї матеріалами з підстав подання апеляційної скарги з пропуском процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження, без наведення поважних причин для відновлення цього строку (том 12, а.с. 54 - 56).

Не погоджуючись з прийнятою апеляційним судом ухвалою про повернення апеляційної скарги, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду від 27.02.2017 року, а матеріали справи разом із апеляційною скаргою направити до апеляційного суду для розгляду по суті. Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанції положень статті 129 Конституції України та статей 43, 53, 84, 86, 93 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало в неприйнятті до уваги об'єктивних обставин, що наводились боржником як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 23.12.2016 року про порушення справи №911/2119/16 про банкрутство ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського".

25.04.2017 року представником ініціюючого кредитора ТОВ "Соліситер" за довіреністю Кучерявим Д.В. подано до Вищого господарського суду України клопотання про продовження строку розгляду касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду від 27.02.2017 року у справі №911/2119/16 на п'ятнадцять днів та відкладення її розгляду на іншу дату з огляду на необхідність подання додаткових письмових обґрунтувань правової позиції у даній справі з посиланням на практику розгляду Вищим господарським судом України справ у подібних правовідносинах (вх. №3714 Д2/7623).

Розглянувши зазначене клопотання у судовому засіданні від 25.04.2017 року та вислухавши думку представників ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" - Крижанівської О.М. та Соломенко Н.О., які заперечували щодо його задоволення, представника ТОВ "Соліситер" - Кучерявого Д.В., який підтримав заявлене клопотання, а також розпорядника майна ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" Баскакова О.В., який пояснив, що покладається на розсуд суду при вирішенні питання про відкладення розгляду касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про його відхилення та продовження розгляду касаційної скарги по суті, оскільки судове засідання суду касаційної інстанції з розгляду касаційної скарги боржника на ухвалу апеляційного суду від 27.02.2017 року було призначене ухвалою від 27.03.2017 року на 04.04.2017 року та відкладалося ухвалою касаційного суду від 05.04.2017 року на 25.04.2017 року з направленням зазначених ухвал касаційного суду учасникам провадження у справі, в тому числі ТОВ "Соліситер". Відтак, в ініціюючого кредитора було достатньо часу для реалізації процесуального права на подання пояснень у справі та висловлення правової позиції щодо оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування апеляційним судом норм процесуального права, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" - Крижанівську О.М. та Соломенко Н.О., ТОВ "Соліситер" - Кучерявого Д.В., а також розпорядника майна боржника Баскакова О.В., дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 42 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною 1 статті 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу, зокрема, відповідно до пункту 10 частини 1 зазначеної статті - ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 статті 8 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року, положення якої застосовуються в процедурі банкрутства ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

Відповідно до частини 6 статті 16 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року, за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене. До таких висновків щодо поновлення строків оскарження дійшов Верховний Суд України у Постанові від 17.01.2006 у справі №39/62-12/140.

Відповідно до частини 1 статті 33 та частини 2 статті 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції прийнято 23.12.2016 року, тоді як апеляційну скаргу на зазначене судове рішення повторно подано боржником через місцевий господарський суд 08.02.2017 року, тобто з пропуском п'ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, що не заперечується скаржником (том 5, а.с. 54 - 64).

Апеляційним судом встановлено, обставини заявлення боржником клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги, яке обґрунтоване тим, що у судовому засіданні від 23.12.2016 року судом першої інстанції було оголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, тоді як її повний текст представник боржника отримав нарочно 28.12.2016 року та 31.12.2016 року шляхом направлення поштового відправлення звернувся до суду апеляційної інстанції через місцевий господарський суд з апеляційною скаргою від 30.12.2016 року, яку суд апеляційної інстанції ухвалою від 01.02.2017 року залишив без розгляду з підстав її подання від імені боржника неуповноваженою особою (том 5, а.с. 64 - зворот, 150 - 169, 266 - 268).

При цьому, скаржник зазначив про наявність у ОСОБА_1 права на підписання первісної апеляційної скарги від імені боржника, зважаючи на виконання нею повноважень голови Наглядової ради ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" з 09.12.2016 року, що в силу положень частини 2 статті 54 Закону України "Про акціонерні товариства" та з огляду на надані їй Статутом ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" (пункт 7.14.) повноваження, уповноважує її на представництво інтересів товариства-боржника в державних та судових органах без довіреності. Відтак, висновки апеляційного суду про залишення без розгляду вперше поданої апеляційної скарги ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" є помилковими. Здійснення апеляційного провадження з відновленням строку на апеляційне оскарження за первісною апеляційною скаргою та необґрунтоване залишення її без розгляду скаржник вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали підготовчого засідання місцевого господарського суду від 23.12.2016 року при повторному зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою від 07.02.2017 року.

Розглянувши клопотання скаржника про відновлення строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд, не спростовуючи доводів заявника вдруге поданої касаційної скарги про наявність повноважень на представництво Головою Наглядової ради інтересів акціонерного товариства-боржника без доручення, зазначив про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на неправомірну поведінку такого заявника при розгляді первісно поданої апеляційної скарги та залишення її без розгляду внаслідок процесуальних порушень, які на думку апеляційного суду, допустив заявник, що за висновком апеляційного суду не може бути поважною причиною для відновлення строку на апеляційне оскарження.

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що у судове засідання від 01.02.2017 року боржник своїх повноважних представників не направив, хоча про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, а також не надав суду апеляційної інстанції документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу від імені боржника, витребуваних ухвалою апеляційного суду від 19.01.2017 року.

Зазначені обставини суд апеляційної інстанції оцінив як такі, що свідчать про зловживання скаржником процесуальними правами, спрямовані на свідоме неправдиве затягування судового процесу та порушують права інших учасників провадження у даній справі про банкрутство, а доводи боржника за змістом клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги від 07.02.2017 року визнав такими, що ґрунтуються на його суб'єктивній оцінці обставин справи та не можуть вважатися об'єктивними причинами пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 23.12.2016 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками апеляційного суду про відсутність поважних причин для відновлення ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали підготовчого засідання суду першої інстанції від 23.12.2016 року у даній справі, вважає, що вони зроблені з порушенням положень статей 43, 93 ГПК України з огляду на таке.

Відхиляючи клопотання скаржника про відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 23.12.2016 року, апеляційний суд не звернув уваги на те, що представники боржника Серпутько Г.М., Соломенко Н.О. та Крижанівська О.М. хоч і були присутні у судовому засіданні від 23.12.2016 року, в якому вирішувалося питання про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", однак, за результатами проведення у даній справі підготовчого засідання, місцевим господарським судом було оголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали (том 5, а.с. 49 - 52), а її повний текст представник боржника отримав 28.12.2016 року, в той час як боржник вперше звернувся з апеляційною скаргою 31.12.2016 року шляхом надіслання поштового відправлення до місцевого господарського суду, тобто у максимально стислі строки з моменту одержання копії повного тексту оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга були прийнята до провадження з поновленням строку на апеляційне оскарження, яке тривало до 01.02.2017 року.

При цьому, залишаючи без розгляду вперше подану ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" апеляційну скаргу від 30.12.2016 року у судовому засіданні від 01.02.2017 року, суд апеляційної інстанції виходив з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.01.2017 року щодо осіб, які мають право підпису від імені ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", серед яких відсутня ОСОБА_1. Також, апеляційний суд взяв до уваги обставини визнання недійсним 08.12.2016 року в судовому порядку рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", оформленого протоколом від 08.07.2016 року, про обрання ОСОБА_1 головою Наглядової ради ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" (том 5, а.с. 196 - 199, 201 - 202).

З огляду на встановлене, апеляційний суд дійшов висновку про неможливість розгляду по суті первісної апеляційної скарги ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" від 30.12.2016 року на ухвалу підготовчого засідання місцевого господарського суду від 23.12.2016 року у справі №911/2119/16, оскільки її підписано від імені товариства-боржника ОСОБА_1 як неуповноваженою особою.

Разом з тим, за результатами касаційного перегляду ухвали суду апеляційної інстанції від 01.02.2017 року про залишення без розгляду вперше поданої боржником апеляційної скарги на ухвалу підготовчого засідання місцевого господарського суду від 23.12.2016 року, Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 року скасовано зазначену ухвалу з підстав необґрунтованості висновків апеляційного суду про відсутність у ОСОБА_1 повноважень на підписання апеляційної скарги від імені ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", так як виконання нею повноважень голови Наглядової ради ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" з 09.12.2016 року надає їй право на представництво інтересів ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" без довіреності в силу закону та установчих документів товариства.

З огляду на таке, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає необґрунтованими висновки апеляційного суду про відхилення клопотання ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 23.12.2016 року та повернення повторно поданої боржником апеляційної скарги, зважаючи на обставини безпідставного залишення без розгляду первісної апеляційної скарги товариства-боржника ухвалою апеляційного суду від 01.02.2017 року, та зазначає про обмеження апеляційним судом передбаченого статтею 129 Конституції України права скаржника на оскарження рішення суду в апеляційному порядку, про необґрунтованість висновків апеляційного суду про зловживання скаржником процесуальними правами та вчинення ним дій, спрямованих на свідоме неправдиве затягування судового процесу , з порушенням прав інших учасників провадження у даній справі про банкрутство.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим ухвала Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року підлягає скасуванню з переданням справи №911/2119/16 до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" в особі голови Наглядової ради ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" ОСОБА_1 від 07.02.2017 року зі стадії прийняття апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" задовольнити.

2. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року у справі №911/2119/16 скасувати.

Апеляційну скаргу ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" в особі голови Наглядової ради ПрАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського" ОСОБА_1 від 07.02.2017 року передати для розгляду до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко