ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017р. Справа № 914/648/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Дубенюк Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд, м. Львів

про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 76040грн. 50коп.

За участю представників сторін:

від прокурора: Бучко Р.В., Негрич Н.М.;

від позивача: ОСОБА_1 провідний спеціаліст (довіреність від 26.04.17р. дійсна до 31.12.17р.)

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність від 16.03.2017р. дійсна до 16.03.2018р.), ОСОБА_3 представник (довіреність від 04.01.2017р. дійсна до 31.12.2017р.), ОСОБА_4 - директор

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, в судовому засіданні проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 76040грн. 50коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Прокурор у позовній заяві зазначає, що предявлення заступником військового прокурора Західного регіону України даної позовної заяви в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області як органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, викликано винятково захистом порушених інтересів держави та здійснюється відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, оскільки відповідно до вказаних положень Конституції та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» однією із функцій, що покладаються на прокуратуру України, є представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У березні 2017 року працівниками Державної екологічної інспекції у Львівській області у ході проведення держконтролю дотримання екологічного законодавства на земельній ділянці по вул. Довбуша, 15 у м. Львові виявлено порушення вимог закону, зокрема, на вказаній земельній ділянці виявлено 159 зрізаних та 27 викорчуваних пнів дерев різної породи та віку, що підтверджується складеною польовою переліковою відомістю.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності. Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на обєктах благоустрою, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закону) визначено перелік документів, які дають замовнику будівництва право на виконання будівельних робіт (декларація, повідомлення про початок виконання будівельних робіт).

Пунктами 3, 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 1 серпня 2006 року(надалі Порядок) передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється, зокрема, на підставі одного з документів, визначених частиною 1 статті 34 Закону, до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

У процесі визначення стану зелених насаджень та відновної вартості зелених насаджень, які видаляються на підставі одного з документів, визначених частиною 1 статті 34 Закону, до складу комісії включається представник фізичної або юридичної особи, яка має намір щодо забудови території. Комісія у пятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню. Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Голова комісії готує в пятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган видає заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Зі змісту положень пункту 5 Порядку право на видалення зелених насаджень замовник будівництва отримує не пізніше наступного робочого дня після подання документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Разом з тим, ТОВ «Архібуд» у порушення вказаних вимог законодавства зрізало 159 та викорчувало 27 дерев без попереднього визначення та сплати їх відновної вартості.

Прокурор зазначає, що територія земельної ділянки представляє собою будівельний майданчик, огороджений металевим парканом, на якому згідно з наявним паспортом ведеться будівництво готельно-рекреаційного комплексу, замовником будівництва є ТОВ «Архібуд». Як зазначає прокурор, відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вказана земельна ділянка перебуває в користуванні ТОВ «Архібуд» на правах оренди терміном на 10 років. ТОВ «Архібуд», як стверджує прокурор, у порушення вимог законодавства зрізало 159 та викорчувало 27 дерев без попереднього визначення та сплати їх відновної вартості. У даному випадку, як зазначає прокурор у позові, дерева, які знаходились на території колишнього військового містечка по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, зрубано без відповідного дозволу, у звязку з чим вказані дії є незаконною рубкою, унаслідок чого державі заподіяно шкоду на загальну суму 76 040,5 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2017р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 11.04.2017р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, та витребування додаткових доказів у справі, а також враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, ухвалою суду від 11.04.2017р. розгляд справи відкладався на 26.04.2017р. В судовому засіданні 26.04.2017р. оголошувалась перерва до 28.04.2017р.

28.04.2017р. від журналіста інформаційно-аналітичного журналу «Ідея і Чин» ОСОБА_5 поступило клопотання за вх.№15696/17 про проведення транслювання судового засідання 28.04.2017р. о 14год. 30хв. Дане клопотання судом розглянуто та задоволено.

В судове засідання 28.04.2017р. прокурор та представник позивача явку забезпечили, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просять суд позов задоволити. 28.04.2017р. прокурором подано клопотання №10/2/3-278вих17 від 28.04.2017р. (вх.№15702/17) про долучення до матеріалів справи рішення господарського суду Львівської області від 07.04.2017р. у справі №5015/2804/12, яке судом задоволено та із врахуванням наданих пояснень представником відповідача дане рішення долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 28.04.2017р. представники відповідача явку забезпечили, позовні вимоги заперечили з підстав викладених у відзиві від 28.04.2017р. (вх.15701/17 від 28.04.2017р.) на позовну заяву та просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

28.04.2017р. представником відповідача подано клопотання за вх.№15700/17 про залишення позову без розгляду. Судом клопотання про залишення позову без розгляду розглянуто та відхилено у звязку з необґрунтованістю.

В судовому засіданні 28.04.2017р. представником відповідача заявлено клопотання про призначення судової експертизи, щодо встановлення вікової межі зрізаних дерев. Представник прокуратури заперечив проти задоволення клопотання. Судом відхилено клопотання про призначення експертизи у звязку із необґрунтованістю необхідності проведення даних експертних досліджень та необґрунтованістю предмета дослідження.

Представником відповідача в судовому засіданні 28.04.2017р. заявлено про відвід судді Іванчук С.В. (вх.№16021/17). В судовому засіданні 28.04.2017р. з метою надання можливості викладення заяви у письмовій формі оголошувалась перерва. Після оголошення перерви директор ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Представником відповідача після перерви подано заяву про відвід у письмовій формі. Питання відводу вирішено у нарадчій кімнаті та ухвалою суду від 28.04.17р. відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.

У відзиві від 28.04.2017р. (вх.15701/17 від 28.04.2017р.) на позовну заяву відповідач зазначає, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем під час проведення держконтролю дотримання екологічного законодавства на земельній ділянці по вул. Довбуша 15 у м. Львові виявлено порушення вимог закону, проте, на думку відповідача, позивачем не вказано порушення яких вимог якого саме закону було здійснено відповідачем та на підставі чого саме він дійшов висновку, що була здійснена незаконна рубка. Також відповідач зазначає, що позивач у позові посилається на п. 5 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах і вказує, що згідно з ним «право на видалення зелених насаджень замовник будівництва отримує не пізніше наступного робочого дня після подання документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню». В оригіналі у п. 5 даного порядку, як стверджує відповідач, вказано наступне: «Ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.»

Відповідач у відзиві зазначає, що покликання заяника позову на п.п.2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004р. неприпустиме, оскільки визначення з приводу незаконної порубки слід застосовувати в рамках ст.246 КК України «Незаконна порубка лісу», що випливає із загального тексту даної постанови. Також відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що акт держконтролю перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №84/04/205 від 03.03.2017р., який є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктом господарювання, складений із процесуальними порушеннями та не містить відомостей про порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, а відтак на думку відповідача не є джерелом доказової інформації та не є доказом винних дій відповідача у заподіянні шкоди, оскільки в ньому відсутні всі необхідні відомості, а саме: дані про особу порушника, обгрунтування в чому саме полягає шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу та державі в цілому, істотність такої шкоди, посилання на конкретні норми чинного законодавства, які були порушені, а також характеристика видалених дерев, відомості щодо їх вікової межі експлуатації.

Відповідач також зазначає, що держконтроль дотримання вимог природоохоронного законодавства на підставі якого був складений відповідний акт №84/04/205 від 03.03.2017р. був проведений без попереднього повідомлення та за відсутності керівника суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, відтак на думку відповідача результати держконтролю дотримання вимог природоохоронного законодавства закріплені в акті №84/04/205 від 03.03.2017р. отримані з порушенням порядку. Враховуючи обставини зазначені у відзиві відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши учасників судового процесу по суті позовних вимог, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Згідно статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

На підставі ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Приписами ч.2 ст.2 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 з урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, відповідно до якого Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011р. №136 Державна екологічна інспекція у Львівській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Львівської області. Інспекція наділена правом вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до п.й ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища зокрема належить вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Як вбачається із матеріалів справи, позов заявлено Заступником військового прокурора Західного регіону України в межах наданих йому законодавством повноважень в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області, на яку державою покладено обовязок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, повязаних із захистом інтересів держави, передбачених Законом України Про охорону навколишнього природного середовища.

03.03.2017р. Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства на території м.Львова по вул.Довбуша, 15. За результатами перевірки, яка відбулась 03.03.2017р. складено Акт №84/04/205 (акт №84/04/205 долучено до матеріалів справи). В даному акті зазначено, що перевірка проведена відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та згідно з наказом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 22.02.2017р. №54-і/п. До акту долучено польову перелікову відомість від 03.03.2017р., із зазначенням кількості та діаметра зрубаних дерев.

Актом №84/04/205 від 03.03.2017р. перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства проведеної Державною екологічною інспекцією у Львівській області 03.03.2017р. встановлено: «відповідно до листа №10/311-156 вих.17 від 02.03.2017р. військової прокуратури Західного регіону України, працівниками Державної екологічної інспекції у Львівській області проведено держконтроль за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 15. В ході проведення держконтролю за вищевказаною адресою встановлено будівельний майданчик, який огороджений металевим парканом висотою близько 2,5м. Згідно представленого паспорта обєкта проводиться будівництво готельно-рекреаційного комплексу, замовник будівництва ТзОВ «Архібуд». На території будівельного майданчика разом із слідчим, учасниками слідчої дії, понятими та представниками ТзОВ «Архібуд» виявлено влаштований котлован, зроблений грунтовий насип та 159 пнів зрізаних дерев різних листяних порід і 27 викорчуваних пнів (польова перелікова відомість до акту держконтролю додається). Крім того, до матеріалів держконтролю додається копія листа №8-1323-0.2-415/2-17 від 08.02.2017р. Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, де вказується, що вищезгадана ділянка відноситься до категорії земель землі житлової та громадської забудови».

Із долученої відповідачем до матеріалів справи копії договору, вбачається що 11.12.2008р. між Львівською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Архібуд (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. О.Довбуша, 15 . Згідно до долученої копії містобудівного обґрунтування 2010р. замовником будівництва за адресою м.Львів, вул. Довбуша,15 визначено ТзОВ»Архібуд».

Згідно інформації зазначеної у листі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №8-1323-0.2-415/2-17 від 08.02.2017р. на запит Держекоінспекції у Львівській області, земельна ділянка у м.Львові на вул.Довбуша, 15 площею 2,8939га для будівництва кварталу житлової забудови (код КВЦПЗ 02.03., категорія земель землі житлової та громадської забудови) перебуває в оренді терміном на 10 років до 05.07.2017р. в ТзОВ «Архібуд» (даний лист долучено до матеріалів справи).

В даному акті №84/04/205 від 03.03.2017р. зафіксовано, що представники ТзОВ «Архібуд» ОСОБА_6, Півень та ОСОБА_3 повідомили, що керівництвом вказаної юридичної особи скасовано всі довіреності та угоди із вказаними представниками та наголошено про заборону підписувати документи, а саме акт держконтролю. Вказані особи незважаючи на попередження прокурора покинули адміністративне приміщення парку «Знесіння».

Доказів скасування чи відкликання довіреностей, щодо представників відповідача, вказаних в акті, суду не представлено.

При цьому належить зазначити, що відповідно до довіреності, яка долучена до матеріалів справи, від 04.01.2017р. надана представнику відповідача ОСОБА_3 та дійсна до 31.12.2017р.. Відтак, за даних обставин акт від 03.03.17р. складено, зокрема за участі повноважного представника відповідача ОСОБА_3, який не підписав акт з вище вказаних обставин, про що зазначено в акті.

Згідно із п. 4.20 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (2), від 10.09.2008, № 464 якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки.

Жодних зауважень, заперечень, щодо викладених в акті обставин, у даному документі не наведено, жодних письмових пояснень чи заперечень до акта не долучено. Доказів скасування або визнання недійсним акта держконтролю дотримання вимог природоохоронного законодавства № 84/04/205 від 03.03.2017р., оскарження дій, щодо проведення перевірки зафіксованої у даному акті, суду не надано.

На підставі акта №84/04/05 від 03.03.2017р. проведено розрахунки шкоди, заподіяної зеленим насадженням, знищенням дерев до ступеня припинення росту по вул. Довбуша,15 у м.Львові відповідно до Додатку № 1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників» до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», згідно якого порядок проведення розрахунків шкоди проводиться із врахуванням діаметра дерева (у корі) біля шийки кореня в межах з «До 6 см.» до «понад 50см.». Згідно даних розрахунків Державної екологічної інспекції у Львівській області від 06.03.2017р. шкоди, заподіяної зеленим насадженням, знищенням 159 дерев до ступеня припинення росту та незаконної зрізки дерев з подальшим викорчовуванням 27 пнів по вул. Довбуша, 15 у м. Львові згідно акту держконтролю №84/04/205 від 03.03.2017р. визначено загальну суму шкоди, що становить 76040грн. 50коп.

Згідно преамбули Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних, ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров'я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Статтею 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Згідно ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до п 4.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 №105, об'єкти благоустрою зеленого господарства використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони і утримання відповідно до цих Правил.

Згідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 №105, визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, є забудовники чи власники цих територій.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведеної 03.03.2017р. перевірки саме Товариство з обмеженою відповідальністю Архібуд (відповідач) було користувачем земельної ділянки на правах оренди за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 15 та дане товариство є замовником будівництва готельно-рекреаційного комплексу на даній земельній ділянці, що не заперечується відповідачем. Доказів протилежного не представлено.

Згідно абз.1 п. 2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 1 серпня 2006 року (далі - Порядок), видалення зелених насаджень зокрема здійснюється у разі будівництва обєкта архітектури на підставі документів, визначених частиною 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Пунктом 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 1 серпня 2006 року, передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Видалення зелених насаджень на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів не потребує прийняття рішення компетентним органом.

Відповідно до п. п. 4, 5 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 1 серпня 2006 року, підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник). Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень. Під час формування складу комісії компетентний орган протягом двох днів після надходження заяви надсилає запити до територіального органу Держекоінспекції, власника земельної ділянки (користувача), балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень, щодо можливості їх участі в роботі комісії. Територіальний орган Держекоінспекції та заінтересовані організації у пятиденний строк після надходження запиту надсилають компетентному органу в письмовій формі повідомлення про включення свого представника до складу комісії. Після надходження повідомлень компетентний орган протягом трьох днів затверджує склад комісії. У разі надходження повідомлень про відмову від участі представників територіального органу Держекоінспекції та заінтересованих організацій склад комісії затверджується без таких представників. У процесі визначення стану зелених насаджень та відновної вартості зелених насаджень, які видаляються на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, до складу комісії включається представник фізичної або юридичної особи, яка має намір щодо забудови території. Комісія у пятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном. Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Мінрегіоном.

У разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев комісія з'ясовує причину набуття деревами такого стану, про яку зазначається в складеному комісією акті.Кожному члену комісії надається один примірник акта. У разі відсутності представника територіального органу Держекоінспекції у складі комісії один примірник акта у триденний строк надсилається до територіального органу Держекоінспекції. Голова комісії готує в пятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не представлено доказів в підтвердження наявності у відповідача документів передбачених ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У долученій до матеріалів справи копії дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт від 26.05.2011р. №ЛВ3 не визначено категорії складності обєкта будівництва. Згідно із п.3 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» одним із документів визначений саме дозвіл органу державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Інших належних та допустимих доказів в підтвердження даних обставин суду не представлено.

Доказів звернення відповідача із заявою про видалення зелених насаджень, доказів в підтвердження наявності рішення компетентного органу щодо видалення зелених насаджень, щодо наявності ордера на видалення зелених насаджень, доказів оплати відновної вартості зелених насаджень, доказів складення акта, щодо видалення балансоутримувачем аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою, чи акта про видалення дерев у процесі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, а також у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян чи майну громадян та/або юридичних осіб, щодо видалення 186 дерев різних порід та діаметрів, на земельній ділянці по вулиці Довбуша, 15, у міста Львові (159 пнів зрізаних дерев різних листяних порід, 27 викорчуваних пнів, факт якого зафіксований в складеному за результатами перевірки акті перевірки №84/04/205), учасниками судового процесу не представлено.

Відповідно до п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008р. акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити із презумпції вини правопорушника. Отже, обов'язок щодо доведення відсутності вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищі покладено на відповідача.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.06.2009р. у справі №25/207).

З врахуванням вищенаведеного, доведення прокурором в інтересах держави в особі позивача факту заподіяння шкоди державі, її розміру, причинно-наслідкового звязку із заподіяною шкодою та діями відповідача, визначення позивача як органу, уповноваженого від імені держави здійснювати конкретні функції у правовідносинах, повязаних із захистом інтересів держави, а також права на захист інтересів держави в особі позивача шляхом подання позову до суду з метою такого захисту, суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивача є обґрунтованими, мотивованими та підлягають до задоволення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У п.9.1 Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженому наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013р. N128, зазначено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків (далі - рахунок 3311) в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Судові витрати необхідно віднести на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись 22, 29, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд (79035, м.Львів, вул.Зелена, буд.105; ідентифікаційний код 32893902) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м.Львів, вул.Стрийська, 98; ідентифікаційний код 38057086) 76040грн. 50коп. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства шляхом перерахування на розрахунковий рахунок №0006, отримувач: УДКСУ у Личаківському районі м.Львова, банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області, код 38007620, МФО 825014.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд (79035, м.Львів, вул.Зелена, буд.105; ідентифікаційний код 32893902) на користь військової прокуратури Західного регіону України (79007, м.Львів, вул.Клепарівська, 20; ідентифікаційний код 38326057) 1600грн. 00коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.05.2017р.

Суддя Іванчук С.В.