ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" травня 2017 р. Справа № 911/826/17

За позовом Громадської організації «Фронт за реформи», 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 103

до 1. Ірпінської міської ради, 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Шевченка, будинок 2-А

2. Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд», 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Шевченка, будинок 2-А

про визнання недійсним договору

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Шестопалов Р.Л. (довіреність б/н від 11.04.2017);

від відповідача 1: Протасов С.В. (довіреність №01-17/943 від 12.04.2017;

від відповідача 2: не з'явився.

Суть спору: Громадська організація «Фронт за реформи» звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Ірпінської міської ради та Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 2,1495 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, укладеного 24.03.2016 між Ірпінською міською радою та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд», з підстав, передбачених частиною першою статті 215, частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що договір укладений орендарем без наміру використання ним земельної ділянки, оскільки орендар передав земельну ділянку в суборенду; що земельна ділянка була передана в суборенду з іншим видом використання, ніж це вказано у договорі оренди, за відсутності відповідного рішення Ірпінської міської ради, що суперечить вимогам статей 20, 21, 207, 208 Земельного кодексу України, статей 8, 81 Закону України «Про оренду землі».

Відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом - відзив на позов не надали.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та Ірпінської міської ради суд

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація «Фронт за реформи» просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,1495 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який укладений 24.03.2016 між Ірпінською міською радою та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд».

Оригінал цього договору не був наданий позивачем для огляду у судовому засіданні, як то вимагалось ухвалою суду від 24.03.2017, однак відповідачами факт укладення такого договору не спростований.

Ірпінською міською радою (орендодавець) та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд» (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки по м.Ірпінь від 24.03.2016, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення 9 сесії сьомого скликання Ірпінської міської ради від 11.03.2016 №667-VІІ для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2,1495га кадастровий номер НОМЕР_1, в тому числі 2,1495га - землі житлової і громадської забудови (арк. с. 14-25).

Договір укладений на 5 років з 11.03.2016 по 11.03.2021, після закінчення якого орендар має переважне право поновлення договору на новий строк (пункти 81, 8.2 договору).

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частин першої - третьої, п'ятої та шостої статті 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Громадська організація «Фронт за реформи» не є стороною цього договору оренди.

Частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачами відповідно до частини другої статті 21 цього Кодексу є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно частин першої, другої статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Нормами частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; визнання правочину недійсним

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи зазначених статей Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом , але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

З огляду на зазначені приписи, правила кожна особа має право на захист, у тому числі, судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язків елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Як встановлено судом, Громадська організація «Фронт за реформи» не є стороною цього договору оренди.

На час розгляду цієї справи судом Громадська організація «Фронт за реформи» не має права власності чи речового права на предмет договору оренди земельної ділянки від 24.03.2016 - земельну ділянку площею 2,1495 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; не претендує, щоб ця земельна ділянка була передана їй у володіння.

Однак, докази наявності у Громадської організації «Фронт за реформи» її власних прав, подальша можливість законної реалізації яких залежить від повернення сторін договору оренди від 24.03.2016 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 у становище, що існувало до його укладення, відсутні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що власні права чи охоронювані законом інтереси Громадської організації «Фронт за реформи» укладенням між Ірпінською міською радою та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд» договору оренди земельної ділянки площею 2,1495га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, не порушені.

За таких обставин позов Громадська організація «Фронт за реформи» не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що позов не підлягає задоволенню, суд залишив без задоволення клопотання Ірпінської міської ради про залучення до участі у справі ОСОБА_3, який є стороною по договору суборенди земельної ділянки.

Відповідно до статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене 15.05.2016.