ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р.Справа № 923/1945/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Директор ДП «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія» Від ТОВ «Газові автомобільні заправки» Від ТОВ «ФОРСАЖ-ГАЗ»Богатиря К.В. Жекова В.І., Ліпчанської Н.В. Герасименко Ю.С. Біленко В.М., паспорт серія НОМЕР_1, дата видачі: 22.08.97 Юріна А.Р., довіреність № б/н, дата видачі: 15.10.16 Юріна А.Р., довіреність № б/н, дата видачі: 01.11.16
розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія»
на ухвалу господарського суду Херсонської області
від28.03.2017р.
у справі№ 923/1945/15
за заявою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія»
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.12.2015р. визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» м. Київ в сумі 1 550 000 грн., порушено провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія», м. Херсон, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Крижановського М.М.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 25.12.2015р. за №26735.

Після публікації оголошення про порушення справи про банкрутство до суду у строки, встановлені статтею 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», із заявами про визнання кредиторських вимог до боржника звернулися Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія», м.Херсон, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Адамант», м.Херсон, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Прайм», м.Херсон, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ», м.Київ, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки», м.Київ, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Фреш-Фрут», м.Херсон.

Ухвалами господарського суду Херсонської області заяви вищевказаних кредиторів прийнято до розгляду у попередньому засіданні суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. ухвалу місцевого господарського суду від 24.12.2015р. в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Крижановського М.М. скасовано, справу №923/1945/15 передано до господарського суду Херсонської області для подальшого розгляду в новому складі суду.

Ухвалою суду від 18.03.2016р. розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Пляку С.В.

Ухвалою суду від 07.04.2017р. задоволено заяву арбітражного керуючого Пляки С.В. про дострокове припинення повноважень розпорядника майна боржника; звільнено арбітражного керуючого Пляку С.В. від виконання повноважень розпорядника майна боржника; призначено розпорядником майна Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія», м.Херсон арбітражного керуючого Косенка С.Г.; встановлено нові строки для подання новому розпоряднику майна до господарського суду Херсонської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, складання реєстру, проведення інвентаризації майна боржника, тощо.

19.10.2016р. розпорядником майна арбітражним керуючим Косенком С.Г. подано до матеріалів справи реєстр вимог кредиторів та відомості щодо повідомлення кредиторів про результати розгляду їх вимог.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 28.03.2017р. визнано вимоги кредиторів до Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» і затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги:

- Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні (, 73000, м.Херсон, вул.Комкова, 76-а) в сумі 20725,76 грн. - 6 черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» (, 73000, м.Херсон, вул.Перекопська, 20 оф.105) в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 1225273,59 грн. - 4 черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Адамант» (,73000, м.Херсон, вул.Соборна, 32) в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 308962,56 грн. - 4 черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» (, м.Київ, вул.Празька, кв.61) в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 840590,89 грн. - 4 черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» (, 01021, м.Київ, вул.Грушевського, 28/2 н/п №43) в сумі 14936,00 грн. судового збору - 1 черга, 2967900,34 грн. - 4 черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Фреш-Фрут» (, 73000, м.Херсон, вул.Перекопська, 20 оф.105) в сумі 2756,00 грн. судового збору - 1 черга, 1685150,62 грн. - 4 черга.

Вимоги Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні в сумі 3017,01 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» в сумі 4105454,43 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Адамант» в сумі 4702603,77 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю юридична компанія «Прайм» в сумі 440000,00 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» в сумі 341,11 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» в сумі 1273,96 грн. - відхилено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду від 28.03.2017р. Дочірнє підприємство «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» звернулось з апеляційною скаргою, відповідно до якої скаржник просить:

1.Скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 28.03.2017р. по справі № 923/1945/15 частково та прийняти постанову, якою визначити суму кредиторських вимог наступних кредиторів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ»;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки».

2.Відмовити ТОВ «Форсаж-Газ» та ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» у визнанні вимог по стягненню з ДП «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія» інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

3.Зменшити суму кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» до боржника, на суму заявлених кредитором інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

4.Зменшити суму кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» до боржника, на суму заявлених кредитором інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи, а саме:

- судом не враховано дію мораторії на задоволення вимог кредиторів. Мораторій по справі № 5/48-Б-09 було введено ухвалою господарського суду Херсонської області 28.07.2009р. та скасовано постановою Запорізького апеляційного господарського суду 04.11.2009р. Мораторій по справі № 12/111-Б-10 було введено ухвалою господарського суду Херсонської області та скасовано ухвалою цього ж суду 05.04.2011р.;

- судом не враховано заперечення боржника щодо обставин непереборної сили (форс мажорних обставин), які діяли у період часу, за який кредиторами здійснено нарахування інфляційних збитків та 3% річних. На підтвердження форс-мажорних обставин, внаслідок яких боржник втратив можливість своєчасно розрахуватися з кредиторами, було надано Сертифікат Торгово-промислової палати України № 2308 від 23.12.2014р. та Висновок № 2330/05-04 від 03.07.2009р.;

- розрахунок інфляційних втрат (збитків) та трьох відсотків річних здійснено без застосування трирічного строку позовної давності.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2017р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя - Богатир К.В., судді - Жеков В.І., Мишкіної М.А.) апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.05.2017р. о 12:30.

Розпорядженням керівника апарату суду № 329 від 05.05.2017року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв'язку із перебуванням судді Мишкіної М.А. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.05.2017року сформовано новий склад колегії: головуючий суддя - Богатир К.В., судді - Жеков В.І., Ліпчанська Н.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого - Богатиря К.В., суддів - Жекова В.І., Ліпчанської Н.В., прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначеним розглядом на 10.05.2017р. о 12:30.

У судове засідання 10.05.2017р. окрім апелянта та двох кредиторів, інші представники сторін та учасники провадження у справі про банкрутство не з'явилися без повідомлення про причини неявки. Доказом фактичного направлення ухвали ОАГС від 24.04.2017р. на адресу сторін та інших учасників процесу є відбиток штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на зворотньому боці останнього аркушу вказаної ухвали та завірена копія реєстру поштового відправлення суду, яка додана до матеріалів справи.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 3.9.1 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 10.05.2017р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов'язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

10.05.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання кредитора ТОВ Агрофірма «Славія» про відкладення розгляду справи, призначеної на 10.05.2017р.

Що стосується клопотання ТОВ Агрофірма «Славія» про відкладення розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» прийнята до провадження ухвалою суду від 24.04.2017р., тому строк апеляційного розгляду скарги закінчується 10.05.2017р. (з урахуванням святкових та вихідних днів). Згідно ст. 69 ч. 3 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги може бути продовжено у виняткових випадках за клопотанням сторони. Клопотання щодо продовження строку розгляду апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду не надано, тому у суду відсутні підстави для продовження строку та відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки остання повинна бути розглянута судом у законний строк у даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали даної справи, Одеський апеляційний господарський суд встановив наступне:

Ухвала господарського суду Херсонської області від 28.03.2017р. оскаржується боржником виключно щодо визнання кредиторських вимог ТОВ «Форсаж-Газ» та ТОВ «Газові Автомобільні Заправки», а тому означена ухвала суду від 28.03.2017р. переглядається апеляційним судом саме в цій частині, тобто в межах предмета апеляційного оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 25.12.2015р. за №26735.

29.01.2016р. до господарського суду Херсонської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ», м. Київ з грошовими вимогами до боржника, в якій заявник просить визнати грошові вимоги в сумі 840 932,00 грн., з яких:

- 435 600,32грн. (за рішеннями суду по справі № 923/128/14)

- 355 240,71грн. - інфляційні збитки;

- 50 090,97грн. - 3%річних;

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» посилається на рішення господарського суду Херсонської області від 11.03.2014р. та від 09.06.2015р. у справі № 923/128/14 (т. 4 а.с. 115-119) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» до Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія».

Рішенням господарського суду Херсонської області від 11.03.2014р., залишеним без зміни постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.05.2014р. позов задоволений частково шляхом присудження до стягнення з відповідача на користь позивача 280 000,00 грн. боргу та 5600,32грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення 150 000,00 грн. відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2014р. рішення господарського суду Херсонської області від 11.03.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.05.2014р. у справі № 923/128/14 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 150 000,00 грн.; в цій частині справу направлено на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Згідно рішення господарського суду Херсонської області від 09.06.2015р. у справі № 923/128/14 з дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» стягнуто боргу 150 000,00грн.00коп.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.ст. 124, 129 Конституції України рішення суду, що набуло законної сили має статус загальнообовязкового. В свою чергу, згідно із Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. зі справи «Совтрансавто-Холдинг» проти України» визначено, що «одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів». Принцип верховенства права закріплений ст. 8 Конституції України, а згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів.

Як вбачається із рішень господарського суду по справі № 923/128/14, між товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» та дочірнім підприємством «Слобожанське» товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Славія» укладено договори позики:

- № 27-12/2010 від 27.12.2010р., за яким сума позики складає 150 000,00грн, дата повернення позики (п. 4.2.) - 31.01.2011р.;

- № 31-01/2011 від 31.01.2011р., за яким сума позики складає 80 000 грн., дата повернення позики (п. 4.2) - 28.02.2011р.;

- № б/н від 05.02.2011р., за яким сума позики складає 50 000,00грн., дата повернення позики (п. 4.2.) - 31.03.2011р.

Відповідно договору відступлення права вимоги (цесії) № 04/15тр від 17.12.2013р. кредитор ТОВ «Форсаж-Газ» набув у ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» право вимоги стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 150 000,00грн. відповідно до умов договору позики № 04/15 від 24.05.2011р.

Таким чином, загальна сума заборгованості Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ», за рішеннями господарського суду Херсонської області від 11.03.2014р. та від 09.06.2015р. у справі № 923/128/14 становить 430 000,00грн.

Як зазначено кредитором в заяві з грошовими вимогами до боржника, станом на день звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» з даною заявою вказані рішення господарського суду Херсонської області не виконано. Відповідно до матеріалів справи, доказів спростування означеного факту боржником суду не надано.

Відповідно до заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ», у зв'язку із несплатою боржником суми основного боргу, відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, нараховано інфляційні та 3% річних:

1) за договором позики № 27-12/2010 від 27.12.2010р. на суму 150 000,00грн. з датою повернення 31.01.2011р., за період з 01.02.2011р. по 01.01.2016р. нараховано:

- інфляційні у сумі 128 706,96грн.;

- 3% річних у сумі 22 142,47грн.;

2) за договором позики № 31-01/2011 від 31.01.2011р. на суму 80 000 грн. з датою повернення 28.02.2011р., за період з 01.03.2011р. по 01.01.2016р. нараховано:

- інфляційні у сумі 67 317,85грн.;

- 3% річних у сумі 11 625,21грн.;

3) за договором позики № б/н від 05.02.2011р. на суму 50 000,00грн. з датою повернення 31.03.2011р., за період з 01.04.2011р. по 01.01.2016р. нараховано:

- інфляційні у сумі 40 802,42грн.;

- 3% річних у сумі 7 138,36грн.;

4) за договором відступлення права вимоги (цесії) № 04/15тр від 17.12.2013р. на суму 150 000,00грн. за період з 18.12.2013р. по 01.01.2016р. нараховано:

- інфляційні у сумі 118 413,48грн.;

- 3% річних у сумі 9 184,93грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» до матеріалів справи надано розрахунок інфляційних збитків та 3% річних.

Розглянувши надані розрахунки колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що кредитором вірно визначено початок нарахування інфляційних та 3% річних, з огляду на кінцеву дату повернення коштів за кожним договором окремо, та погоджується із неправомірністю зазначення кредитором граничної дати нарахування річних та інфляційних збитків кредитором - 01.01.2016р., оскільки:

Відповідно до п. 10 ст. 16 Закону про банкрутство, з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Справа № 923/1945/15 про банкрутство Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» порушена ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.12.2015р.

Таким чином, згідно приписів Закону про банкрутство, кредитори звертаючи із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника заявляють лише вимоги, які виникли до дня порушення справи, тобто по 23.12.2015р. включно.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Статтею 38 Закону про банкрутство передбачено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Таким чином, поточні кредиторські вимоги, можуть бути заявлені лише після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

За змістом загальних положень щодо виконання зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 ЦК установлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 600, 604- 609 ЦК, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 5 цієї статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 17.02.2016р. по справі № 905/3137/14-908/5775/14.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, господарським судом першої інстанції здійснено перерахунок заявлених кредиторських вимог в частині інфляційних та 3% річних, виходячи із граничного періоду - по 23.12.2015р. включно.

Колегією суддів апеляційного суду, перевірено розрахунок заборгованості, та встановлено, що він відповідає матеріалам справи та здійснений арифметично правильно.

Таким чином, за розрахунком суду загальна сума інфляційних збитків складає - 355258,71грн., 3% річних - 49749,86 грн.

Отже вимоги з інфляційних збитків визнаються судом у заявленій кредитором сумі - 355258,71 грн. Вимоги з 3% річних визнаються частково в сумі 49749,86 грн., вимоги в сумі 341,11 грн. судом відхиляються, оскільки не є конкурсними у розумінні положень ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визнання вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» частково та включення їх до реєстру вимог кредиторів в сумі 2756,00 грн. судового збору - в першу чергу, 840590,89 грн. - в четверту чергу; відхилення вимог в сумі 341,11 грн., та не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали в цій частині.

29.01.2016р. до господарського суду Херсонської області надійшла заява ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» про визнання конкурсних грошових вимог до боржника в сумі 1 419 174,30 грн., з яких 213 435,61 грн. 3% річних та 1 205 738,69 грн. інфляційних збитків.

Ч. 2 ст. 23 Закону про банкрутство передбачено, що кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Вимоги ініціюючого кредитора обґрунтовано тим, що рішенням господарського суду Херсонської області від 26.05.2014р. у справі № 923/597/14 (т.1 а.с. 8-9) за позовом ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» до ДП «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія» стягнуто з відповідача (боржника) 1 550 000,00 грн. основного боргу та 31 000,00 грн. судового збору за невиконання умов укладених між сторонами договорів позики № 04/3 від 15.02.2011р., № 04/4 від 24.02.2011р., № 04/6 від 09.036.2011р., № 04/9 від 25.03.2011р., № 04/12 від 09.03.2011р. (т.6 а.с. 29-33).

Разом з тим, рішення суду боржником не виконано, заборгованість не погашено.

У зв'язку із невиконанням боржником рішення суду кредитором, в порядку статті 625 Цивільного кодексу України, нараховано 1 205 738,69 грн. інфляційних збитків та 213 435,61 грн. 3% річних, які кредитор просить визнати і включити в реєстр вимог кредиторів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» до матеріалів справи надано розрахунок інфляційних збитків та 3% річних.

Розглянувши надані розрахунки інфляційних та 3% річних, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що кредитором вірно визначено початок їх нарахування з огляду на кінцеву дату повернення коштів за кожним договором окремо, та погоджується із неправомірністю зазначення кредитором граничної дати нарахування річних та інфляційних збитків кредитором - 01.01.2016р., оскільки:

Відповідно до п. 10 ст. 16 Закону про банкрутство, з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Справа № 923/1945/15 про банкрутство Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» порушена ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.12.2015р.

Таким чином, згідно приписів Закону про банкрутство, кредитори звертаючи із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника заявляють лише вимоги, які виникли до дня порушення справи, тобто по 23.12.2015р. включно.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Статтею 38 Закону про банкрутство передбачено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Таким чином, поточні кредиторські вимоги, можуть бути заявлені лише після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, господарським судом першої інстанції здійснено перерахунок заявлених кредиторських вимог в частині інфляційних та 3% річних, виходячи із граничного періоду - по 23.12.2015р. включно.

Колегією суддів апеляційного суду, перевірено розрахунок заборгованості, та встановлено, що він відповідає матеріалам справи та здійснений арифметично правильно.

Таким чином, за розрахунком суду загальна сума інфляційних збитків складає - 1205738,69 грн., 3% річних - 212161,65 грн.

Отже вимоги з інфляційних збитків визнаються судом у заявленій кредитором сумі - 1205738,69 грн. Вимоги з 3% річних визнаються частково в сумі 212 161,65 грн., вимоги в сумі 1273,96 грн. судом відхиляються, оскільки не є конкурсними у розумінні положень ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Окрім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що ухвалою про порушення провадження у справі від 24.12.2015р. суд визнав безспірні вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Газові Автомобільні Заправки", м.Київ в сумі 1 550 000 грн. 00 коп. основного боргу.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визнання вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» частково та включення їх до реєстру вимог кредиторів в сумі 14 936,00грн. судового збору - в першу чергу, 2 967 900,34грн. - в четверту чергу; щодо відхилення вимог в сумі 1 273,96 грн., та не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали в цій частині.

Що стосується посилання апелянта на дію мораторію та відповідну заборону нарахування інфляційних та 3% річних колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне:

З 19.01.2013р. набула чинності нова редакція Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011р. № 4212-VI. До цього часу діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 30.06.1999р. № 784-XIV.

За приписами ст.ст. 1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013р.), мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

За нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013р.) законодавцем не було встановлено нормативної заборони на нарахування в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосовно заборгованості боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України 3 % річних та інфляційних нарахувань.

Положення ж ч. 3 ст. 19 цього закону, але в редакції Закону України від 22.12.2011 року, встановлюють пряму нормативну заборону протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів на застосування індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та трьох процентів річних від простроченої суми тощо.

Попередні справи № 5/48-Б-09 та № 12/111-Б-10 про банкрутство, на які посилається скаржник, виходячи із дат винесення ухвал, були порушенні за нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013р. Таким чином, кредиторами ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ» правомірно нараховані та заявлені до боржника вимоги про визнання кредиторських вимог на суму інфляційних та трьох відсотків річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Що стосується посилання боржника на форс-мажорні обставини, та відповідну неможливість боржника виконати грошові зобов'язання перед ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ», колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне:

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Дочірнім підприємством «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» до матеріалів справи надано Сертифікат Торгово-промислової палати України № 2308 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), в якому зазначено, що Торгово-промислова палата України розглянула запит ДП «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія» щодо визнання форс-мажорними обставинами протиправні дії третіх осіб, які призвели до пошкодження і загибелі багаторічних сільськогосподарських культур. Відповідно до висновку наданому в Сертифікаті, Торгово-промислова палата України на підставі наданих документів підтверджує, що вищевказані події, які безпосередньо вплинули на виконання умов Договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003 та умов Договору оренди землі від 26.03.2007, що (як наслідок) призвело до недоотримання врожаю 2014року та пошкодження і загибелі багаторічних сільськогосподарських культур на площах ДП «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія», є форс-мажорними обставинами.

Як свідчить даний Сертифікат, Торгово-промисловою палатою України підтверджено наявність форс-мажорних обставин під час виконання умов Договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003 та умов Договору оренди землі від 26.03.2007. Однак данні договори не є підставою для визнання кредиторських вимог, та жодним чином не стосуються кредиторів ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ». Доказів наявності форс-мажорних обставин під час виконання зобов'язань за договорами позики перед ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ» боржником до матеріалів справи не надано.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що кредиторські вимоги про нарахування 3% річних та інфляційних втрат є похідними від невиконання зобов'язання щодо повернення позики, обставини якого були встановлені судовими рішеннями, що набрали чинності, тому правомірно до кредиторських вимог застосовується ст. 35 ГПК України. Під час дослідження обставин невиконання грошових зобов'язань за договорами позики суди не приймали до уваги форс-мажорні обставини, які нібито впливали на вказані договори.

Таким чином, посилання боржника на форс-мажорні обставини, та відповідну неможливість боржника виконати грошові зобов'язання перед ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ» є необґрунтованим.

Що стосується посилання боржника на той факт, що розрахунок інфляційних втрат (збитків) та трьох відсотків річних здійснено без застосування трирічного строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, п'ята статті 267 ЦК України).

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. При цьому у разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

В матеріалах справи містяться заперечення боржника на грошові вимоги ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ» (т. 5, а.с. 42 та 63), відповідно до яких боржник не визнає кредиторські вимоги двох означених кредиторів, у зв'язку з дією мораторію та наявністю форс-мажорних обставин.

Будь-які посилання боржника на застосування строку позовної давності до кредиторських вимог ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ» у запереченнях відсутні. Про наявність заяв до господарського суду Херсонської області під час розгляду кредиторських вимог боржник належних доказів не надав. Вказані доводи з цього питання, викладені в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються, тому як вони не є відповідною заявою до суду першої інстанції до винесення судового рішення за результатами розгляду заяв кредиторів по суті.

Таким чином, оскільки боржником під час розгляду справи у судовому засіданні суду першої інстанції не було заявлено вимогу про застосування строку позовної давності до грошових вимог ТОВ «Газові Автомобільні Заправки» та ТОВ «Форсаж-Газ», суд відхиляє дані посилання як безпідставні.

Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду Херсонської області від 28.03.2017р. по справі №923/1945/15 в частині визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 28.03.2017р. по справі №923/1945/15 в частині визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж-Газ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові Автомобільні Заправки» залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційні скарги на постанови (ухвали) апеляційного господарського суду подаються в порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.І. Жеков

Н.В. Ліпчанська