ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.04.2017 Справа № 904/3273/17

За позовом Заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів, в інтересах держави

в особі: Міністерства охорони здоров'я, м. Київ,

в особі: Державної установи "Чернігівський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України", м. Чернігів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 46 529,70 грн. за договором поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_2 - прокурор відділу Прокуратури Дніпропетровської області - посв. № 017244

Від позивача - 1: не з'явився

Від позивача - 2: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_3 представник дов. № 208 від 01.12.2016

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі: Міністерства охорони здоров'я та в особі: Державної установи "Чернігівський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" про стягнення суми основного боргу у сумі 45 410,00 грн. та пені - 1 119,70 грн. за договором поставки № 36/174 від 06.12.2016.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 36/174 від 06.12.2016, щодо передачі довірчіх документів на придбання ПММ.

Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивачі -1 та -2 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що в передбачений договором (п. 4.4.) він не передав довірчі документи на придбання ПММ, що на його думку жодним чином не свідчить про прострочення зобов'язання щодо поставки товару, оскільки договір відповідно до п. 10.2, укладений терміном на 1 рік, а у випадку, якщо жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити його дію, даний договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих же умовах, тобто, на сьогодні договір - не розірвано.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялось.

В судовому засіданні 25.04.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ПЛЮС» (далі відповідач, постачальник) та Державною установою "Чернігівський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" (далі - позивач -2, покупець) укладено договір поставки № 36/174 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник приймає на себе зобов'язання сплатити і прийняти вказаний товар.

Згідно п. 1.2. Договору найменування товару: бензин А-95, дизельне пальне Energy.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що загальна сума договору складається: 45 410,00 грн.; ПДВ 7 137,38 грн.

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку та накладних на товар, за цінами, що діють на момент надходження коштів. Ціна одного літру товару вказується у рахунку та накладній (4.1. Договору).

Постачальник зобов'язаний передати покупцю, а покупець зобов'язаний отримати від постачальника довірчі документи (талони пластикові, паперові або пластикові скретч-картки) на придбану кількість ПММ, згідно отриманих накладних (п. 4.3. Договору).

Постачальник зобов'язаний видати довірчі документи представнику покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови наявності у сторони) покупця (п. 4.4. Договору).

У відповідності до п. 5.1. Договору строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що покупець зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі; сплачувати кошти за поставлені товари; приймати товар згідно умов даного договору.

Постачальник зобов'язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, які відповідають умовам, установленим розділом 2 цього договору. (п. 6.3. Договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони) (п. 10.1. Договору).

Пунктом 10.2. Договору встановлено , що даний договір діє до 31.12.2016.

Відповідно до умов договору, 09.12.2016 позивач перерахував на рахунок відповідача 45 410,00 грн. передоплати, що підтверджується платіжним дорученням № 2310 від 09.12.2016 (а.с. 29).

Відповідач не виконав свої обов'язки до закінчення дії договору (згідно п. 10.2. договір діє до 31.12.2016), товар не поставив.

Позивач направив на адресу відповідача претензію № 01-00/33 від 06.01.2017 з вимогою повернути суму попередньої оплати у розмірі 45 410,00 грн. та сплатити суму пені (а.с. 30).

09.03.2017 позивач повторно направив на адресу відповідача претензію № 01-00/258-1 від 09.03.2017 з вимогою повернути суму попередньої оплати у розмірі 45 410,00 грн. та сплатити суму пені (а.с. 34).

Однак відповідач відповіді на претензії не надав, суму попередньої оплати не повернув, що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до статей 655, 662, 670 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Дана норма кореспондує з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами 1, 3 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Згідно з частинами 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Враховуючи доведеність матеріалами справи факту порушення відповідачем зобов'язання з передачі товару на спірну суму перерахованої позивачем попередньої оплати за вказаним договором, неповернення в обумовлені строки суми попередньої оплати за спірним договором, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми передоплати в розмірі 45 410,00грн.

Крім того, прокурор просить стягнути з відповідача пеню у сумі 1 119,70 за період з 01.01.2017 по 01.03.2017.

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

Види порушень та санкції за них установлені договором: за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов'язання за кожен день прострочення (п. 7.2. Договору).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки прокурора, судом встановлено, що пеня за період з 01.03.2017 по 01.03.2017 становлять 2 090,10 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена прокурором 1 119,70 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов спростовуються викладеним вище.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справ

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню з стягненням з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 45 410,00 грн. та пені - 1 119,70 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (49051, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 40а, ) на користь Державної установи "Чернігівський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" (14000, м. Чернігів, вул. Любецька, 11а, ) суму попередньої оплати у розмірі 45 410,00 грн. (сорок п'ять тисяч чотириста десять грн. 00 коп.), пеню - 1 119,70 грн. (одна тисяча сто дев'ятнадцять грн. 70 коп.), про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (49051, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 40а, ) на користь прокуратури Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, , р/р № 6008 ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 28.04.2017

Суддя ОСОБА_4