РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Справа №906/27/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 25.10.2016р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Граніт" на рішення господарського суду Житомирської області від 20 березня 2017 року у справі №906/27/17 (суддя Кудряшова Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Граніт"

про стягнення 20735,00 грн.

Судом розяснено представнику позивача права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2017 року, рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов ПАТ "Українська залізниця" в особі Рівненської філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" до ТОВ "Граніт" та стягнуто з відповідача на користь позивача 20 735,00 грн. - штрафу та 1378,00 грн. - судового збору.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки за даними журналу обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах по ст. Миропіль, який веде ТОВ "Граніт", 04 липня 2016 року з відсівом було відправлено 5 вагонів, в тому числі і вагон №65298648 з відсівом гранітним вагою 69 тонн, а не 62,4 тонн, як зазначено у комерційному акті.

Більше того, власник вантажу - ПП "Компанія Захід Плюс" з цього приводу повідомило, що 07 липня 2016 року та 08 липня 2016 року на ст. Запитів відсів граніта ним отримано в повному обємі і без жодних претензій до перевізника.

Крім цього вважає, що суд безпідставно залишив без уваги і не спростував наявну у справі телеграми ПАТ "Укрзалізниця", підписану 08 лютого 2017 року членом правління ОСОБА_3 вихідний №Ц-1-25/315-17 від 08 лютого 2017 року, якою зобовязано начальника залізниць України у разі затримки вагонів з неправильно зазначеною масою вантажу застосовувати штрафні санкції відповідно до вимог статей 118, 122 Статуту залізниць України тільки у разі перевантаження вагонів понад його вантажопідйомність.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки саме представником відповідача вносились у накладну №34147728 від 04 липня 2016 року дані щодо маси вантажу, відповідальність за правильність заповнення якої і покладається на нього і штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначеного порушення.

21 квітня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду, колегією суддів у складі: ОСОБА_4 - головуючий, ОСОБА_5, ОСОБА_6, було прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Граніт" до провадження, її розгляд призначено на 03 травня 2017 року.

03 травня 2017 року, розпорядженням в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Мамченко Ю.А., було проведено автозаміну, якою замінено її на суддю Тимошенка О.М.

03 травня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Граніт" було прийнято колегією суддів у новому складі, її розгляд залишено на 03 травня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу і просить відмовити в її задоволенні, а рішення господарського суду області залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

04 липня 2016 року, ТОВ "Граніт", як відправник, зі станції Миропіль Південно-Західної залізниці за накладною №34147728 відправило вагон №65298648 із вантажем - відсів гранітний на станцію призначення - Запитів Львівської залізниці. (а.с.11)

06 липня 2016 року, по прибутті вагону №65298648 на станцію Здолбунів Львівської залізниці було проведено контрольне зважування вантажу на 150 т. вазі та було виявлено невідповідність його фактичної маси тій, яка вказана у накладній, про що складено комерційний акт СА №000086/25/1, в якому зазначено, що при відсутності слідів втрати вантажу його вага за документами вказана як 69000 кг, а при переважуванні складає 62400 кг, що на 6600 кг менше ніж зазначено у перевізній накладній. (а.с.9)

04 січня 2017 року, ПАТ "Українська залізниця" в особі Рівненської філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Граніт" про стягнення 20 735,00 грн. - штрафу. (а.с.3-5)

24 січня 2017 року, власник вантажу - ПП "Компанія Захід Плюс" повідомила, що відсів гранітний, відправлений ТОВ "Граніт" за накладною № липня 2016 року отримано на станції Запитів у повному обсязі, без претензій. (а.с.78)

20 березня 2017 року, рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов ПАТ "Українська залізниця" в особі Рівненської філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" до ТОВ "Граніт" та стягнуто з відповідача на користь позивача 20 735,00 грн. - штрафу та 1378,00 грн. - судового збору. (а.с.134-135)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ "Граніт" уклало договір перевезення вантажу з ПАТ "Українська залізниця" шляхом заповнення накладної №34147728 від 04 липня 2016 року, де масу вантажу було зазначено у 69000 кг.

При проходженні вантажу через станцію Здолбунів Львівської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізницею проведено перевірку його маси шляхом переважування, під час якого виявлено, що маса вантажу складає 62400 кг, що на 6600 кг менше, ніж вказано у накладній №34147728 і не відповідає вазі вказаній відправником, про що було складено комерційний акт СА №000086/25/1 від 06 липня 2016 року.

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 12 "Правил складання актів (стаття 129 Статуту) (Форми ГУ-22, ГУ-105, ГУ-106, ІНУ-49, ВУ-25М, ВУ-25к)", затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28 травня 2002 року зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №567/6855 від 08 липня 2002 року, визначено, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п.10 цих "Правил …". Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції.

Відповідно до п.9 Правил...., у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Згідно п.5.5 "Правил оформлення перевізних документів" затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21 листопада 2000 року, в редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08 червня 2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №765/19503 від 24 червня 2011 року, у випадку, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, які засвідчуються актом загальної форми та комерційним актом, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі, згідно із ст. 118 цього Статуту, при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Приписами ст. 118 Статуту залізниць України встановлено, що з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем у накладній №34147728 невірно вказана маса вантажу.

Відповідно до п.3.15 Роз'яснення Президії Вищого Господарського Суду України №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29 травня 2002 року №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29 вересня 2008 року, при застосуванні ст. 118 Статуту залізниць України слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Щодо твердження апелянта про те, що судом безпідставно залишено без уваги, не спростовано та не надано правової оцінки наявній в справі телеграмі ПАТ "Укрзалізниця" №Ц-1-25/315-17 від 08 липня 2017 року, то вказана телеграма не є нормативно-правовим документом, а тому має виключно інформаційно-розпорядчий характер, та за своєю суттю не спростовує та не вносить зміни до Статуту залізниць України щодо підстав та виду відповідальності за неправильне зазначення маси вантажу у перевізному документі у вигляді стягнення штрафу.

Посилання відповідача про те, що вантажоотримувач отримав вантаж в повному обємі і не має жодних претензій ні до позивача ні до відповідача по даній справі вказує на відсутність факту неправильного зазначення останнім маси вантажу у перевізних документах, то дане твердження спростовується даними комерційного акту від 06 липня 2016 року №000086/25, а сам вантаж видано згідно даного комерційного акту, тобто із врахуванням нестачі вантажу, виявленої позивачем у розмірі 6 600 кг, що підтверджується підписом одержувача.(а.с.9 на звороті)

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що позивач правомірно звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20735,00 грн. за неправильно зазначені останнім у накладній масу вантажу і даний позов підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція висловлено Вищим господарським судом України у постановах по справі №910/15485/16 від 06 квітня 2017 року, по справі №904/4404/15 від 12 січня 2016 року, по справі №904/1466/15 від 11 січня 2016 року, по справі №2/809 від 28 травня 2009 року.

Інші заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 20.03.17 р. у справі №906/27/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Граніт" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №906/27/17 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Саврій В.А.