ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017р. Справа № 914/521/17

За позовною заявою: Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго, м. Червоноград, Львівська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд, м. Червоноград, Львівська область

про стягнення заборгованості

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 - директор

Від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність №001/02/17 від 02.02.2017р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом Львівського комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 17.03.2017р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 04.04.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 04.04.2017р. надав суду копію Акту звірки взаєморозрахунків з ПАТ Укрзахідвуглебуд.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.04.2017р. подав Відзив на позовну заяву, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 04.04.2017р. оголошено перерву до 25.04.2017р.

Представник позивача в судове засідання 25.04.2017р. подав суду Заяву про зменшення розміру позовних вимог №597 від 05.04.2017р.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.04.2017р. просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 25.04.2017р. оголошено перерву до 04.05.2017р.

У судовому засіданні 04.05.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.05.2017р. подав заяву про відстрочку виконання рішення суду до липня 2017 року.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

02.01.2008р. між сторонами у справі укладено Договір № 605 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 10.1. договору термін його дії встановлено до 31.12.2008р., а в п.10.4 сторони передбачили, що договір вважається пролонгованим на кожен наступний рік, якщо не менше ніж за шістдесят календарних днів до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

На виконання умов договору позивач постачав відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах. Проте, відповідач порушив умови договору, взятих зобовязань щодо оплати теплової енергії ПАТ Укрзахідвуглебуд належно не виконано.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу за поставлену теплову енергію. Відтак, КП Червоноградтеплокомуненерго звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості.

Після порушення провадження господарським судом Львівської області позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 1 069 020,86грн. основного боргу, 89242,88грн. пені, 28598,16грн. 3% річних, 88560,09грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 174 ГК України, господарські зобовязання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 605 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 02.01.2008р., на виконання умов якого відповідачу постачалась теплова енергія в гарячій воді.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п. 3.2.2. Договору № 605 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 02.01.2008р. передбачено обовязок відповідача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача до позивача до обсягів та нарахованої вартості поставленої теплової енергії немає. Заперечень щодо належного, якісного, своєчасного постачання теплової енергії відповідач суду не надав. Доказів оплати заборгованості відповідачем також не надано.

Пояснення відповідача про наявність мораторію на застосування примусової реалізації майна товариства, про наявність арешту на рахунках товариства у відповідності до зведеного виконавчого провадження, про наявність тяжкого фінансового становища судом відхиляються, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005р.).

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором № 605 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 02.01.2008р., відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 1 069 020,86грн. основного боргу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач просить правомірно стягнути з відповідача 28598,16грн. 3% річних та 88560,09грн. інфляційних втрат.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 89242,88грн. пені, суд зазначає наступне.

У п. 7.2.3 договору сторони узгодили, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію відповідач сплачує позивачу пеню.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності із ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.2.3. Договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суд встановив, що позивачем допущені арифметичні помилки у нарахуванні пені. За розрахунком суду з відповідача слід стягнути на користь позивача 69530,98грн. пені. В решті вимог в цій частині слід відмовити.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення суду до липня 2017 року, зважаючи на погодження представника позивача вказаної заяви та на значну кредиторську заборгованість, відповідач не мав змоги вчасно розрахуватись за надані послуги, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, відповідно до якого, господарський суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення, суд прийшов до висновку відстрочити виконання рішення суду до липня 2017 року.

Судовий збір у справі на підставі ст. 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам та підлягає стягненню в дохід державного бюджету, оскільки ухвалою господарського суду Львівської області від 17.03.2017р. у даній справі було відстрочено сплату судового збору за подання позову до ухвалення рішення. За розрахунком суду з відповідача слід стягнути 18835,65грн. судового збору відповідно до частини задоволених вимог. При цьому, враховуючи, що в частині позовних вимог щодо пені суд задоволив частково, відтак, з позивача слід стягнути в дохід державного бюджету розмір судового збору пропорційно відмовленій вимозі, а саме, 295,68грн.

Як розяснено Вищим господарським судом України у п.п.2.23 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу УІ Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 із змінами та доповненнями, якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 4-3, 33, 43, 49, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд (80100, Львівська область, місто Червоноград, вулиця Будівельна, будинок 1А; ідентифікаційний код 00177158) на користь Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго (80100, Львівська область, місто Червоноград, вулиця Промислова, будинок 1; ідентифікаційний код 23966248) 1 069 020,86грн. основного боргу, 69530,98грн. пені, 28598,16грн. 3% річних та 88560,09грн. інфляційних втрат, з відстроченням виконання рішення суду до 01 липня 2017 року.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрзахідвуглебуд (80100, Львівська область, місто Червоноград, вулиця Будівельна, будинок 1А; ідентифікаційний код 00177158) в дохід державного бюджету 18835,65грн. судового збору.

4.В решті позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з Комунального підприємства Червоноградтепло- комуненерго (80100, Львівська область, місто Червоноград, вулиця Промислова, будинок 1; ідентифікаційний код 23966248) в дохід державного бюджету 295,68грн. судового збору.

6.Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 05.05.2017р.

Суддя Ділай У.І.