ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 травня 2017 р. Справа № 918/244/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ"

до відповідача ОСОБА_1 освіти районної державної адміністрації

про стягнення в сумі 243 327 грн. 25 коп.

Представник:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 072Др-21-1216 від 30.12.2016р.)

Від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 01-02/79 від 06.02.2017р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 освіти районної державної адміністрації про стягнення основного боргу в сумі 95 479 коп. 55 коп., 2 203 грн. 13 коп. пені та 236 грн. 05 коп. 3% річних.

В обґрунтування зазначеного позову позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41HBRvz62-17 від 27.02.2017 року, у звязку з чим в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 97 918 грн. 73 коп., яку він просив стягнути в повному обсязі. Крім того просив покласти на відповідача судовий збір.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07.04.2017 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 19.04.2017 року.

18.04.2017 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. Судом дана заява задоволена.

В судовому засіданні 19.04.2017 року оголошено перерву до 03.05.2017 року.

03.05.2017 року відповідач подав заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 03.05.2017 року позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а представник відповідача визнав позовні вимоги в повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.04.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (постачальник) та ОСОБА_1 освіти районної державної адміністрації (споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41HBRvz62-17 (далі Договір, а.с. 9-13), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач в свою чергу - прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

У відповідності до п. 4.2 Договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно з п. 11.1, 11.2 Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір підписаний повноважними представниками постачальника та споживача, а також скріплений печатками сторін.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного Договору позивач у лютому 2017 року поставив природного газу на загальну суму 288 326 грн. 51 коп., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом прийому-передачі природного газу №3РВ00004173 від 28 лютого 2017 року, належним чином завірена копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 14).

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором щодо поставки газу також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Однак відповідач взятий на себе за договором обовязок щодо своєчасної та повної оплати поставленого природного газу не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість, яка на момент звернення позивача з даним позовом до суду становить 95 479 грн. 55 коп.

Окрім того, позивач подав до суду клопотання про збільшення позовних вимог, мотивуючи це тим, що у відповідача перед позивач утворилася заборгованість за рахунок поставки природного газу за договором №41HBRvz62-17 від 27.02.2017 року в березні місяці 2017 року на суму 145 408 грн. 52 коп., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №ЗРВ00006441 від 31.03.2017р.

Таким чином, загальна вартість поставленого природного газу за лютий, березень 2017 року становить 240 888 грн. 07 коп.

На підставі пункту 6.2.1 договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 203 грн. 13 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач за прострочення виконання грошового зобовязання нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 236 грн. 05 коп..

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу за Договором, яка складає 240 888 грн. 07, пені в розмірі 2 203 грн. 13 коп., та 3% річних у розмірі 236 грн.05 коп., підтверджується належними доказами, наявними у матеріалах справи, відповідачем не оспорюється, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які б могли свідчити про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" про стягнення з ОСОБА_1 освіти районної державної адміністрації вказаної суми, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судовий збір на підставі ч.1 ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 освіти районної державної адміністрації (35500, м. Радивилів, вул. Івана Франка,11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз збут" (33027, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4, ) 240 888 (двісті сорок тисяч вісімсот вісімдесят вісі) грн. 07 коп. - основного боргу, 2 203 (дві тисячі двісті три) грн. 13 коп. пені, 236 (двісті тридцять шість) грн. 05 коп. трьох відсотків річних та 3 613 (три тисячі шістсот тринадцять) грн.. 32 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05 травня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.