ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2017 Справа № 905/477/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", м.Покровськ

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Закарпатської митниці ДФС, м.Ужгород

третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, м. Київ

про стягнення 139759,80 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю (в режимі відеоконференції);

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю;

від третьої особи 1: ОСОБА_4 - за довіреністю (в режимі відеоконференції);

від третьої особи 2: не з'явився

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", м. Покровськ про стягнення нарахованих зборів в сумі 139759,80грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.08.2016 зі станції Удачна Донецької залізниці відправлено десять вагонів №56011752, №55344758, №55093991, №59675702, №61033783, №59672774, №61035457, №57923765, №60787918, №56008683 з вантажем вугілля бітумінозне коксуюче. В зв'язку із тим, що у відповідача була відсутня вантажна митна декларація в електронній базі даних митниці вагони було затримано для здійснення митного контролю та митного оформлення. За час затримки вагонів на ст.Ужгород залізницею проведено нарахування платежів та зборів у відповідності до Правил перевезення вантажів, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та пов'язані з ними послуги. Внаслідок затримки вагонів, пов'язаної з митним оформленням вантажу позивачем за час затримки було нараховані платежі відповідачу на суму 139759,80грн., яка складається з плати за користування вагонами в сумі 55224,00грн. з ПДВ, плати за зберігання вантажу у вагонах в сумі 82772,80 грн. з ПДВ, за телеграфне повідомлення в сумі 146,40 грн. з ПДВ, за маневрову роботу в сумі 1616,60грн. з ПДВ, які відповідачем не були сплачені у звязку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.02.2017 порушено провадження по справі № 905/477/17.

Ухвалою господарського суду від 21.03.2017 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Закарпатську митницю ДФС,м.Ужгород та Департамент податкових та митних експертиз ДФС, м. Київ (з урахуванням ухвали суду від 20.04.2017).

У відповідності до заперечень на позовну заяву, які надійшли до суду 21.03.2017 та повідомлення на ухвалу суду від 20.04.2017, яке надійшло до суду 03.05.2017 відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що електронну декларацію ним було подано своєчасно, що підтверджується наданою письмовою декларацією; в актах загальної форми відсутній підпис представника вантажовідправника; залізниця несе солідарне зобов'язання щодо перевезення товарів (вантажів) та щодо дотримання митних правил; послуги з маневрових робіт та послуги зберігання вантажу відповідач не замовляв, а повинен оплатити позивачу лише за надані послуги за перевезення вантажу.

Протягом розгляду справи позивачем та відповідачем надавались пояснення по суті спору, в яких позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, а відповідач проти позову заперечував.

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Закарпатська митниця ДФС, м.Ужгород надала письмові пояснення від 05.05.2017, в яких наполягає на правомірності дій митного органу щодо здійснення митного контролю та дотримання норм чинного законодавства з питань державної митної справи.

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департамент податкових та митних експертиз ДФС, м. Київ надала до суду 24.04.2017 пояснення, що на запит про проведення досліджень Закарпатської митниці ДФС від 15.08.2016 № 1109/29/07-70-65 управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС проведені дослідження товару «Вугілля бітумінозне коксуюче», за результатами яких складено висновок від 23.08.2016 № 115, який листом ДПМЕ ДФС від 23.08.2016 №6170/94-94-57-02-4 надісланий Закарпатській митниці ДФС в день закінчення досліджень.

Розгляд справи відкладався та продовжувався на підставі ст.77, 69 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін та третьої особи 1 було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22, 27 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

02.08.2016 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (відповідач) зі ст. Удачна Донецької залізниці відправлено вагони №56011752, №55344758, №55093991, №59675702, №61033783, №59672774, №61035457, №57923765, №60787918, №56008683 з вантажем «вугілля бітумінозне коксуюче» відповідно до умов контракту № ССS-10/2015 від 19.10.2015, що був укладений між відповідачем та компанією ССS Trade DMCC, станція призначення ст.Кошице Словаччина.

05.08.2016 до прибуття вагонів на станцію Ужгород на електронну адресу залізниці на імя начальника Ужгородської дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Львівська залізниця" надійшов лист відповідача від 03.08.2016 №68/232 з проханням видати представнику ОСОБА_5, що діє на підставі доручення №6 від 08.01.2016 для завершення митного оформлення ПМД № 305080005/2016/016652 від 28.07.2016 провізні документи на вагони №56011752, №55344758, №55093991, №59675702, №61033783, №59672774, №61035457, №57923765, №60787918, №56008683.

12.08.2016 на ст.Ужгород Львівської залізниці прибули вагони, які було затримано через відсутність вантажної митної декларації в електронній базі митниці, про що складено акт загальної форми №3617 про відсутність вантажної митної декларації по прибуттю поїзда (ВМД № 305080005/2016/016652 від 28.07.2016 відсутня в ЦБД) та акт загальної форми №3618 про відмову митної служби в оформленні документів на затримку вагонів.

Акти загальної форми №3617 та №3618 від 12.08.2016 підписані двома працівниками станції Ужгород Львівської залізниці відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

В той же день 12.08.2016 представнику відповідача ОСОБА_5 о 10:05 позивачем видано провізні документи для митного оформлення в митниці призначення, про що зроблено відповідні записи у Книгу передачі перевізних та супровідних документів одержувачу (митному підрозділу) для митного оформлення в митниці призначення.

Позивачем на станцію відправлення відправлено телеграфне повідомлення №82 від 12.08.2016 про затримання вагонів у звязку з тим, що вантажно-митна декларація в митному відношенні не оформлена.

У відповідності до службової записки Закарпатської митниці ДФС від 12.08.2016 на імя заступника начальника м/п «Ужгород-центральний» щодо надання згоди на здійснення відбору проб (зразків), підставою для проведення дослідження є застосування СУР (система управління ризиками), встановлення характеристик, визначених для класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, можлива класифікація товару під іншим кодом згідно УКТ ЗЕД, завдання для дослідження, в тому числі можливого застосування заходів нетарифного регулювання відповідно до вимог ПКМУ від 30.12.2015 №1176.

Посадовою особою Закарпатської митниці ДФС 12.08.2016 у присутності представника уповноваженої особи на роботу з митницею «Брок-сервіс» діючого згідно договору між «Брок-сервіс» та ТОВ «Легітім Консалт» (між відповідачем та ТОВ «Легітім Консалт» 19.10.2015 укладений договір доручення №17106 про надання послуг по митному оформленню товарів ) складені та підписані акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та акт про взяття проб (зразків) товарів.

Відповідно до акту про взяття проб (зразків) товарів мета взяття проб: для визначення хімічного складу та характеристик товару для однозначної класифікації згідно УКТ ЗЕД, проби відправлено в Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС.

Результати експертизи викладені у висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 23.08.2016 № 115.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» митне оформлення завершено 23.08.2016 19:23:21.

Залізниця склала ОСОБА_2 загальної форми №3644 від 23.08.2016 на випуск вагонів, в якому зазначено: початок затримки 12.08.2016 04:10, кінець затримки 23.08.2016 22:00, всього 282 години, нараховано платежів в сумі 116466,50 грн. без ПДВ, а саме плата за користування вагонами в сумі 46020,00 грн. без ПДВ, зберігання вантажу у вагонах в сумі 68977,30 грн. без ПДВ, телеграфне повідомлення в сумі 122,00 грн. без ПДВ, маневрова робота в сумі 1347,20 грн. без ПДВ. Акт загальної форми №3644 від 23.08.2016 підписані двома працівниками станції Ужгород Львівської залізниці та представником відповідача ОСОБА_5

Надалі вагони прослідували за призначенням.

Оскільки відповідачем не були сплачені нараховані платежі, позивач звернувся з позовом до суду.

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи в сукупності до ст. 43 ГПК України, господарський суд зазначає наступне.

Правовідносини з перевезення та переміщенням продукції залізницями регламентуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Митним кодексом України, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, Правилами користування вагонам і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення, яка є чинною для України відповідно до Закону України "Про правонаступництво в Україні" та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів.

Згідно з §§ 1, 2 ст. 22 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) відправник додає до накладної супровідні документи, необхідні для виконання митних та інших адміністративних формальностей на всьому шляху слідування вантажу. Ці документи повинні стосуватись лише тих вантажів, які значаться в даній накладній. Перевізник не зобов'язаний перевіряти правильність та достатність супровідних документів, долучених відправником до накладної.

Згідно із ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниць вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів, пов'язаної з митним оформленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. При цьому, митні формальності сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

У відповідності до ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з приписами ч.1 ст. 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту предявлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають предявленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Відповідно до під. 3 п. 2 ст. 255 Митного кодексу України строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 260 Митного кодексу України для пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, що вивозяться за межі митної території України за періодичною митною декларацією, застосовуються заходи тарифного й нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на день пропуску цих товарів через митний кордон України.

Главою 52 Митного кодексу України врегульовано застосування системи управління ризиками.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 362 Митного кодексу України до обєктів аналізу ризику належать: характеристики товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; характер зовнішньоекономічної операції; характеристика субєктів, що беруть участь у зовнішньоекономічній операції.

Статей 356 Митного кодексу України регламентований порядок взяття проб (зразків) товарів, так взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для в тому числі класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД. Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обовязки.

У відповідності до ч.4 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналіз, експертиза) проб (зразків) проводиться протягом 10 днів після їх надходження до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації).

Отже, здійснення митного контролю та митного оформлення є повноваженнями митних органів згідно з законодавством України, в тому числі відбір проб та зразків з метою встановлення характеристик вантажу для класифікації згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Митного кодексу України, розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Частиною 2 статті 338 Митного кодексу України передбачено, що за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Частиною 5 статті 338 Митного кодексу України встановлено що, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Частинами 1, 2 статті 325 Митного кодексу України, визначено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

Так, з аналізу вказаних положень Митного кодексу України вбачається, що ст.ст. 325, 338 Митного кодексу України включені у глави 47 "Організація митного контролю" та 48 "Зони митного контролю" відповідно, які містять загальні принципи та норми проходження процедури митного контролюю та здійснення огляду (переогляду) транспортних засобів комерційного призначення, тоді як ст. 218 Митного кодексу України включена у главу 32 "Митні формальності на залізничному транспорті", яка містить спеціальні норми проведення митних процедур саме на залізничному транспорті та підлягає застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин сторін, як спеціальна норма права.

Вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств встановлюється Положенням про митні декларації, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 (далі Положення про митні декларації).

У відповідності до п. 21 Положення про митні декларації періодична митна декларація подається для декларування товарів, переміщення яких через митний кордон України планується з періодичністю не рідше ніж два рази протягом строку її дії.

Митна декларація на паперовому носії вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Електронна митна декларація вважається оформленою за наявності внесеної до неї посадовою особою митного органу, яка завершила митне оформлення, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення вiдмiтки про завершення митного оформлення та засвідчення такої декларації електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Оформлена електронна митна декларація за допомогою автоматизованої системи митного оформлення перетворюється у візуальну форму, придатну для сприйняття її змісту людиною, у форматі, що унеможливлює у подальшому внесення змін до неї, засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення, та надсилається декларанту або уповноваженій ним особі (п. 16 Положення про митні декларації).

До позовної заяви позивачем надано копію періодичної митної декларації з датою завершення митного оформлення вантажу 23.08.2016. Представником відповідача до заперечень надано копію періодичної митної декларації з відбитками про завершення митного оформлення вантажу, який переміщався через кордон 28.07.2016, яка не має відношення до спору, оскільки спірний вантаж був тільки 02.08.2016 був відправлений відповідачем зі ст. Удачна Донецької залізниці.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» митне оформлення завершено 23.08.2016 19:23:21, що також підтверджено наданою до матеріалів справи Закарпатською митницею ДФС митною декларацією № 305080005/2016/016652.

Таким чином, факт незавершеного митного оформлення товарів станом на 12.08.2016 (дату прибуття вагонів на ст. Ужгород Львівської залізниці) підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акт загальної форми складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів (контейнерів), повязаної з митним оформленням, а також затримки через неподання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших причин.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідчені обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Акти загальної форми №3617 та №3618 від 12.08.2016 за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту затримки вагонів.

У відповідності з § 5 ст. 22 УМВС, якщо перевезення або видача вантажу затримується внаслідок того, що відправник не надав необхідні супровідні документи або документи, подані ним і зазначені в накладній, є недостатніми або неправильними, перевізнику оплачуються виниклі, у зв'язку з цим додаткові провізні платежі і витрати, а також неустойки, передбачені статтею 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» цієї Угоди.

Провізні платежі та неустойки сплачуються перевізнику в порядку, який передбачений національним законодавством держави, в якій здійснюється оплата (§ 5 ст. 31 УМВС).

Відповідно до § 6 ст. 28 УМВС, якщо перешкода до перевезення вантажу або його видачі виникла з не залежних від перевізника причин, перевізнику повинні бути оплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у звязку з перешкодою, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Згідно з § 1 ст. 32 УМВС перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, повязані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника. Дані витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджуються відповідними документами.

Враховуючи викладене, оскільки затримка перевезення відбулась внаслідок незавершеного митного оформлення товарів, відповідач зобовязаний оплатити перевізнику виниклі, у зв'язку з цим додаткові провізні платежі і витрати, передбачені національним законодавством.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами).

Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено виключний перелік звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами і контейнерами, митні процедури не входять до цього переліку, а тому підстави для звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами відсутні.

У п. 5.15 розяснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» від 29.05.2002 №04-5/601 зазначено, що плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

У відповідності до п. 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;при затримці - з моменту затримки.

Згідно з п. 9 Правил зберігання вантажів за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

За користування спірними вагонами згідно з розділу 5 таб. 1 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги відповідачу нараховано суму у розмірі 55224,00 грн. з ПДВ.

Збір за зберігання вантажу у вагонах відповідачу нарахований в сумі 82772,80 грн. з ПДВ на підставі п. 2.1 розділу 3 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги.

Збір за телеграфне повідомлення обчислено згідно з п. 2 табл. 3 п. 10 розділу 3 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги в сумі 146,40 грн. з ПДВ.

За виконання маневрових робіт нараховано плату згідно з п.п. 1.8 п. 1 розділу 3 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги у сумі 1616,60 грн. з ПДВ.

При розрахунках витрат застосовано підвищуючий коефіцієнт 2,302.

Згідно з п. 1.8 розділу 3 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги збір за маневрову роботу нараховується у разі, якщо ця послуга оформлена памяткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 2 ст. 218 Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Положення даної правової норми регулюють й "інші операції", які здійснюються у разі необхідності проведення митного контролю та митного оформлення товарів. Дана обставина дає підстави вважати, що проведення маневрової роботи охоплюється терміном "інших робіт". Таким чином стягнення коштів за виконання маневрової роботи, вбачається за можливе не тільки за умови наявності попередньої згоди на проведення таких дій вантажовласником, а й у інших випадках передбачених законом, у тому числі у випадку проведення митного контролю та митного оформлення товарів.

Отже, обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений положеннями чинного законодавства, які мають бути застосовані до спірних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 908/356/14 від 11.12.2014.

Визначальним для суду є факт правомірності дій самого позивача, що, як вбачається, не припустився таких порушень, що позбавляли б його права на отримання відповідних платежів, а також те, що понесення відповідних витрат по оплаті додаткових витрат залізниці за затримку вагонів не є мірою відповідальності, а несе лише компенсаторну функцію витрат залізниці по затверджених тарифах.

Проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає, що акти загальної форми, які надані позивачем до суду містять інформацію щодо підстав затримки вагонів митницею, загальний час затримки вагонів, а також відомості щодо розрахунку сум, що нараховані залізницею за користування вагонами, зберігання вантажу, телеграфне повідомлення, маневрову роботу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача не приймаються судом до уваги оскільки не спростовують вищевикладене.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", м. Покровськ про стягнення 139759,80грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське", м. Покровськ (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 1а, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ) плату за користування вагонами в сумі 55224,00грн., плату за зберігання вантажу у вагонах в сумі 82772,80 грн., телеграфне повідомлення в сумі 146,40 грн., плату за маневрові роботи в сумі 1616,60грн., судовий збір в сумі 2096,40грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 12.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде підписаний 17.05.2017.

Повний текст підписано 17.05.2017.

Суддя Г.Є. Курило