ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Справа № 908/2248/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівШевчук С.Р. (доповідач) Владимиренко С.В., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017
у справі№ 908/2248/16 Господарського суду Запорізької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім"
доЗапорізької митниці ДФС
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаУправління державної казначейської служби України у Запорізькій області
простягнення 1 534,19 грн
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з'явилися

- відповідача: не з'явилися

- третьої особи: не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізької митниці ДФС про стягнення 1 534,19 грн матеріальної шкоди, завданої протиправним рішенням та діями Запорізької митниці.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 у справі № 908/2248/16 (суддя Колодій Н.А.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 (у складі головуючого судді Гези Т.Д., суддів Склярук О.І., Ушенко Л.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, ТОВ "Логіст-Хім" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 1174 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 43 Податкового кодексу України, ст. 301 Митного кодексу України, Наказу Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618, зазначаючи, що через протиправні дії митниці, позивач повинен був оформляти нові декларації і поніс додаткові витрати, що і є збитками, в розумінні позивача, просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 у справі № 908/2248/16, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Третя особа не скористалася правом, наданим ст. 1112 ГПК України, не надала відзив на касаційну скаргу, що в силу положень ст. 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових актів, що оскаржуються.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористалися.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального і матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 24.06.2014 ТОВ "Логіст-Хім" до Запорізької митниці було надано вантажно-митну декларацію форми МД-2 №112050000/2014/014772, за якою необхідно сплатити 89 345,47 грн.

Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 24.06.2014 №112050000/2014/000238/2, яким збільшена ціна товару внаслідок застосування другорядного методу визначення митної вартості товару. У митному оформленні МД №112050000/2014/014772 від 24.06.2014 відмовлено, складено картку відмови №112050000/2014/00413 від 24.06.2014.

Позивач 25.06.2014, відповідно до ч.3 ст.52 Митного кодексу України, оформив нову вантажно-митну декларацію форми МД-2 №112050000/2014/014851, сплатив митні платежі згідно з митною вартістю товарів у сумі 89 494,96 грн та надав гарантію у сумі 3 682,22 грн.

Внаслідок відмови митниці в оформленні МД-2 №112050000/2014/014772 сума митних платежів зросла на 149,49 грн, що обумовлено падінням курсу національної валюти на день оформлення МД-2 №112050000/2014/014851.

26.08.2014 ТОВ "Логіст-Хім" до митного контролю та митного оформлення подано вантажно-митну декларацію МД-2 №112050000/2014/019211, за якою підлягало сплаті 83 514,69 грн.

Відповідачем прийнято рішення №112050000/2014/000318/2 про відмову у прийнятті митної декларації (картка відмови №112050000/2014/00545 від 26.08.2014).

Даний товар випущено у вільний обіг за МД-2 №112050000/2014/019298 від 27.08.2014 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів у сумі 84 899,39 грн зі сплатою гарантійних зобов'язань у сумі 6 355,34грн.

Внаслідок відмови митниці в оформленні МД-2 №112050000/2014/019211 сума митних платежів зросла на 1 384,70грн, що обумовлено падінням курсу національної валюти на день оформлення МД-2 №112050000/2014/019298.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 у справі №808/9713/14 визнано протиправними та скасовано картки відмови Запорізької митниці №112050000/2014/00413 від 24.06.2014 та №112050000/2014/00545 від 26.08.2014, рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000238/2 від 24.06.2014 та №112050000/2014/000318/2 від 26.08.2014.

22.12.2015 ТОВ "Логіст-Хім" звернулось до Запорізької митниці ДФС з листом №808/9713/14 про повернення надмірно сплачених митних платежів, у якому просив повернути з Державного бюджету України різницю між сумами, які підлягали сплаті та були фактично сплачені за митними деклараціями за МД від 25.06.2014 №112050000/2014/014851 та від 27.08.2014 №112050000/2014/019298 у сумі 3 871,71 грн та 7 740,04 грн.

Позивач зазначає, що Запорізькою державною митницею видано висновок на повернення сум, сплачених в якості гарантії (в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю, визначеною відповідачем), однак сума сплачених ТОВ "Логіст-Хім" платежів відповідно до заявленої митної вартості товарів, яка зросла на 1 534,19 грн внаслідок протиправних дій службовців митниці не розглядається відповідачем, як надмірно сплачена.

Таким чином, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1 534,19 грн матеріальної шкоди - суми сплачених позивачем платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів, яка зросла внаслідок протиправних дій службовців митниці.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми ст.1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини), спеціальна норма ст.1173 ЦК України допускає обґрунтованість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів, тобто за умов існування трьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, шкоди та її розміру, безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою), за відсутності хоча б одного з яких цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ст.25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.546 Митного кодексу України митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.2 ст.30 Митного кодексу України шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю митних органів, організацій або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов'язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку із зростанням курсу валют у день оформлення нових ВМД, це призвело до збільшення митних платежів, згідно заявленої митної вартості товарів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що збільшення витрат позивача сталося не внаслідок дій митниці, а у зв'язку з коливанням курсу національної валюти, а отже відсутній прямий причинний зв'язок між діями відповідача та понесеними позивачем витратами.

Окрім того, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що спірні правовідносини виникли у процесі справляння і сплати митних платежів. В той же час, порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів врегульовані Митним, Податковим та Бюджетним кодексами України.

Пославшись на ст.301 Митного кодексу України, ст.43 Податкового кодексу України та ст.45 Бюджетного кодексу України, з урахуванням практики Верховного Суду України, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про те, що повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів і органів державного казначейства, та здійснюється ними з дотриманням спеціальної процедури, врегульованої чинним законодавством, тому суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів, в тому числі в якості збитків.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що позивачем не доведено наявність необхідних елементів складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1 534,19 грн.

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків судів, спростовуються вищенаведеним, та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник в силу ст. 33 ГПК України не довів в установленому законом порядку тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та оскільки в силу вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових актів у справі № 908/2248/16.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 у справі № 908/2248/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова