ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р.Справа № 915/1997/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ТОВ «ЕКОПІК-Україна» Ліквідатор Від ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, Ліпчанської Н.В. ОСОБА_5 ОСОБА_6, довіреність № б/н, дата видачі: 10.04.17 Козлов В.О., посвідчення № 930, дата видачі : 24.05.13 ОСОБА_8, договір № б/н, дата видачі : 15.12.15
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-Україна»
на ухвалу господарського суду Миколаївської області
від03.03.2017р. (про призначення експертизи)
у справі№ 915/1997/14
за заявою боржника Приватного підприємства «Вікі»
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Миколаївської області від 25.12.2014р. Приватне підприємство «Вікі» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Герман Оксану Степанівну.

На виконання вимог постанови суду на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 26.12.2014 року за номером 13001 було здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання Приватного підприємства «Вікі» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Герман Оксани Степанівни.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2015р. апеляційну скаргу ТОВ «Екопік-Україна» було задоволено частково, постанову Господарського суду Миколаївської області від 25.12.2014р. скасовано в частині призначення ліквідатором Приватного підприємства «Вікі» Герман Оксану Степанівну, справу передано до Господарського суду Миколаївської області для вирішення питання про призначення ліквідатора у справі про банкрутство Приватного підприємства «Вікі».

Ухвалою суду від 19.03.2015р. ліквідатором Приватного підприємства «Вікі» було призначено арбітражного керуючого Козлова Вячеслава Олександровича.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 18.11.2016 до суду надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, а на вирішення поставити наступне питання: яка була ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 станом на 26.02.2015?

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.03.2017р.:

1.Призначено судову оціночно-будівельну експертизу у справі № 915/1997/14.

2.Судову оціночно-будівельну експертизу доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз АДРЕСА_2

3.На вирішення експерта поставлено слідуючі питання:

- Яка була ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту), розташованого за адресою: АДРЕСА_3

4.Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

5.Передплату послуг експерта по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_13 АДРЕСА_4

Не погоджуючись з даною ухвалою суду від 03.03.2017р. (про призначення експертизи) Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-Україна» звернулось з апеляційною скаргою, відповідно до якої скаржник просить ухвалу господарського суду Миколаївської області від 03.03.2017р. про призначення експертизи по справі № 915/1997/14 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи відмовити.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:

- станом на березень 2017р. ОСОБА_1 не є стороною або учасником у справі про банкрутство, а тому в нього відсутні визначені Законом про банкрутство та ГПК України права на подання клопотань, зокрема про проведення експертизи;

- оскільки господарський суд Миколаївської області не був повідомлений ОСОБА_1 про скасування довіреності ОСОБА_10, здійсненні дії представника зберігають чинність;

- ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.10.2016р. по даній справі вже було призначено економічну експертизу, яку доручено експерту Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області;

- законодавством не передбачено можливість проведення оцінки з метою визначення ринкової вартості майна в минулому.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.04.2017 року (у складі колегії суддів: головуючого - Богатиря К.В., суддів - Жекова В.І., Мишкіної М.А.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та розгляд апеляційної скарги призначено на 10.05.2017 року.

Розпорядженням керівника апарату суду № 328 від 03.05.2017 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням суддів Жекова В.І. та Мишкіної М.А. у відпустках.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.05.2017 року сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., суддів: Разюк Г.П., Ліпчанської Н.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого - Богатиря К.В., суддів - Разюк Г.П., Ліпчанської Н.В., прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначеним розглядом на 10.05.2017р.

Колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу на ухвалу про призначення судової експертизи по суті, не приймаючи до уваги ті обставини, що оскарження такої ухвали прямо не передбачено ст. 106 ГПК України.

Стаття 106 ГПК України встановлює, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду:

10) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

Стаття 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює наступні особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства:

1. Ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

2. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

В даному випадку оскаржена саме ухвала, винесена судом у зв'язку із розглядом заяви про заміну кредитора у даній справі, що відповідає вимогам ст. 8 ч. 1 Закону. Окрім того, частиною 2 ст. 8 передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку усіх ухвал суду по справі про банкрутство. Діючі ГПК України та Закон не визначають випадків заборони подачі апеляційної скарги на ухвалу суду по справі про банкрутство щодо призначення судової експертизи.

У судове засідання 10.05.2017р. окрім апелянта, заявника та ліквідатора інші представники сторін та учасники провадження у справі про банкрутство не з'явилися без повідомлення про причини неявки. Доказом фактичного направлення ухвали ОАГС від 28.04.2017р. на адресу сторін та інших учасників процесу є відбиток штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на зворотньому боці останнього аркушу вказаної ухвали та завірена копія реєстру поштового відправлення суду, яка додана до матеріалів справи.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 3.9.1 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 10.05.2017р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов'язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали даної справи, Одеський апеляційний господарський суд встановив наступне:

До господарського суду Миколаївської області від ОСОБА_1 23.08.2016р. надійшла заява про заміну кредитора - ТОВ «Екопік-Україна» на нового кредитора ОСОБА_1 у справі про банкрутство ПП «Вікі» (т. 4, а.с. 184-209).

В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на той факт, що ТОВ «Екопік-Україна» задовольнило свої вимоги до банкрута за рахунок майнового поручителя ОСОБА_1, переоформивши на себе право власності на нерухоме майно, яке належало йому на праві власності і знаходилось в іпотеці. При цьому заявник вказує, що відповідно до п. 1.5. іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки складає 30 214 355,00 грн.

Відповідно до заяви про заміну кредитора та доданих до неї документів вбачається, що 15.03.2012р. між ПП «Вікі» та ПАТ «Банк «Морський», правонаступником якого згідно договору відступлення права вимоги від 16.06.2014р. є ТОВ «Екопік-Україна», укладено кредитний договір № 460312-КЮ. В якості забезпечення виконання ПП «Вікі» зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Банк «Морський» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 15.032012р. за № 480, у відповідності з п. 1.1. якого ОСОБА_1 передав в іпотеку ТОВ «Екопік-Україна» нежитловий об'єкт, що розташований за адресою АДРЕСА_5.

Від ОСОБА_1 до господарського суду 31.10.2016р. надійшло клопотання про призначення експертизи від 28.10.2016р., яке було підписане представником - ОСОБА_11, проведення якої він клопотав доручити експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41), а на вирішення поставити наступне питання: яка була ринкова вартість нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 станом на 26.02.2015?

Для вирішення заяви про заміну кредитора - ТОВ «Екопік-Україна» на його правонаступника необхідним є встановлення вартості вказаного предмета іпотеки на момент набуття іпотекодержателем права власності на нього у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що потребує спеціальних знань, ухвалою суду від 31.10.2016 було задоволено клопотання заявника - ОСОБА_1 та призначено судову економічну експертизу у справі № 915/1997/14, проведення якої доручено Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41), та на вирішення якої поставлено питання:

- Яка була ринкова вартість нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 станом на 26.02.2015?

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 18.11.2016 до господарського суду надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи (т. 6, а.с. 32-39), проведення якої він просить доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, а на вирішення поставити наступне питання: яка була ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту), що розташований за адресою: АДРЕСА_5, 54055 станом на 26.02.2015?

В обґрунтування поданого клопотання вказано, що попереднє клопотання про призначення експертизи від 28.10.2016 було заявлене ОСОБА_11, який на той момент не мав повноважень представника, оскільки вони були припинені відповідно до повідомлення від 25.10.2016. До клопотання додано копію договору про надання юридичної допомоги від 15.06.2015р. укладеного між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_12, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 902 на ім'я ОСОБА_8 та копію повідомлення від 25.10.2016р.

Як вбачається із повідомлення від 25.10.2016р. (т. 6, а.с. 39), ОСОБА_1 з 27.10.2016р. скасував видану на ім'я ОСОБА_11 довіреність № 246 від 13.07.2016р. На означеному повідомленні від 25.10.2016р. міститься напис про отримання повідомлення ОСОБА_11 26.10.2016р., та підпис.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Відповідно до ст. 249 Цивільного кодексу України, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Оскільки, як вбачається із повідомлення від 25.10.2016р., ОСОБА_11 з 26.10.2016р. був повідомлений про скасування виданої на його ім'я довіреності № 246 від 13.07.2016р. на представництво інтересів ОСОБА_1, правовідносини представництва між сторонами були припинені з 27.10.2016р.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що станом на 31.10.2016р. ОСОБА_11 був позбавлений права на вчинення представницьких дій від імені ОСОБА_1, у тому числі і не мав права подавати 31.10.2016р. до суду клопотання про призначення експертизи від 28.10.2016р. (т. 5, а.с. 234-235), яке було задоволено у відповідності до ухвали суду від 31.10.2016р.

Згідно п.п. 2.2. п. 2 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5 експерт зобов'язаний, зокрема, повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані.

У разі постановлення ухвали суду про припинення проведення експертизи експерт зобов'язаний негайно повернути матеріали справи та інші документи, що використовувалися для проведення експертизи.

На виконання вимог ухвали господарського суду Миколаївської області від 29.11.2016р. експерт супровідним листом від 06.12.2016р. вих. № 1333/04 повернув справу № 915/1997/14 про банкрутство ПП «Вікі» до господарського суду Миколаївської області.

Статтею 41 ГПК України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Отже, судова експертиза в господарському судочинстві призначається у разі виникнення у суду в процесі здійснення правосуддя необхідності встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань. Експертиза - це науковий дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (т. 4, а.с. 196), 26.02.2015р. право власності на належне ОСОБА_1 майно, а саме нежитловий об'єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_5, було зареєстровано за ТОВ «Екопік-Україна».

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

18.10.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Екопік-Україна» до господарського суду Миколаївської області надано додаткові пояснення по справі № 915/1997/14, до яких додано копію звіту про оцінку майна від 02.03.2015р.

Відповідно до наданого кредитором ТОВ «Екопік-Україна» звіту щодо проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки майна від 02.03.2015р., ринкова вартість предмету іпотеки, а саме: нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, визначена станом на 02.03.2015р. у розмірі 8 077 300,00 грн. (т. 5, а.с. 198-200).

18.10.2016р. до господарського суду Миколаївської області ОСОБА_1 надано копію звіту про оцінку вартості нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_6

Згідно наданої ОСОБА_1 копії звіту про оцінку вартості нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, визначена суб'єктом оціночної діяльності вартість вказаного нерухомого майна станом на 20.02.2015р. складає 19 397 451,00 грн. (т. 5, а.с. 204-205).

Таким чином, надані учасниками провадження у справі про банкрутство ПП «Вікі» звіти щодо визначення вартості нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, різняться за датами проведення оцінки (один звіт у період до 26.02.2015р. - дати набуття права власності, а інший звіт у період після 26.02.2015р. - дати набуття права власності), окрім того дуже велика різниця в частині визначення ринкової вартості предмета іпотеки - майже в 2,5рази.

У відповідності до п.п. 5.2. п. 5 розділу ІІ Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (з наступними змінами та доповненнями), основними завданнями оціночно-будівельної експертизи, є, зокрема, визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо); визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна (поліпшень земельної ділянки) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.

Згідно п.п. 5.2.1. п. 5 розділу ІІ Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (з наступними змінами та доповненнями), до орієнтованого переліку питань, які ставляться на вирішення оціночно-будівельної експертизи, відноситься також і питання «Яка вартість (зазначити вид вартості: ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) об'єкта нерухомого майна (зазначити об'єкт: будівля, приміщення, квартира, споруда тощо)?»

За наявності двох різних звітів про вартість нерухомого майна, представлених до суду кредитором та заявником про заміну кредитора у зобов'язанні, господарський суд позбавлений можливостей самостійно визначити дійсну ринкову вартість майна станом на день набуття кредитором ТОВ «Екопік-Україна» права власності на предмет іпотеки, який належав майновому поручителю в особі ОСОБА_1

Стаття 512 ч. 1 п. 3 ЦК України передбачає підстави заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, від правильного вирішення судом вказаного питання залежать наступні обставини: чи повністю є погашеними вимоги кредитора ТОВ «Екопік-Україна» до боржника за рахунок предмета іпотеки; на яку суму вимог до боржника слід замінити кредитора новим кредитором у даній справі про банкрутство? Вказані обставини мають конкретний майновий інтерес як для первісного кредитора, так і для нового кредитора (майнового поручителя).

Враховуючи, що вирішення питання про заміну кредитора - ТОВ «Екопік-Україна» на його правонаступника потребує встановлення вартості вказаного предмета іпотеки на момент набуття іпотекодержателем права власності на нього у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що потребує спеціальних знань, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання заявника - ОСОБА_1 від 18.11.2016р. та призначення судової оціночно-будівельної експертизи у справі № 915/1997/14.

Згідно ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 2 ч. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Стаття 25 ГПК України містить норму щодо процесуального правонаступництва, а саме:

У разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Стаття 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначає умови правонаступництва у процедурі банкрутства, а саме:

1. У разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.

2. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, вищевказані правові норми дають підстави вважати ОСОБА_1 особою, яка звернулася до господарського суду із заявою про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником, вказана заява розглядається господарським судом, тому ОСОБА_1 має право згідно ст. 22 ГПК України заявляти до суду клопотання (заяви), в тому числі щодо проведення судової експертизи у даній справі для вирішення по суті його заяви про заміну кредитора.

Доводи апелянта з приводу відсутності у ОСОБА_1 права заявляти клопотання по справі, оскільки він не набув статусу кредитора, не відповідають нормам чинного законодавства, тому не приймаються до уваги колегією суддів.

Відповідно до затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу від 26.12.2012 № 1950/5) переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз проводить судові експертизи на території Кіровоградської, Миколаївської, Одеської і Херсонської областей, суд першої інстанції обгрунтовано доручив виконання судової будівельно-технічної експертизи у справі № 915/1997/14 Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз АДРЕСА_2

Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 03.03.2017р. (про призначення експертизи) по справі № 915/1997/14 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК-Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 03.03.2017р. (про призначення експертизи) по справі № 915/1997/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційні скарги на постанови (ухвали) апеляційного господарського суду подаються в порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Г.П. Разюк

Н.В. Ліпчанська