донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.05.2017 справа №905/1775/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача:не зявився;
від відповідача: від ДВС: не зявився; ОСОБА_5 довіреність № 129/20.3-03 від 22.02.2017 р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від06.03.2017 р.
у справі№ 905/1775/15 (суддя: Сажнева М.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ
про за участюстягнення заборгованості за кредитним договором №ККPOSKD.991040.033 від 07.11.2013 у розмірі 7684903,63 доларів США Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2015 р. у справі №905/1775/15, яке постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2016 р. залишено без змін, позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський банк розвитку задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства Донецька залізниця на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський банк розвитку заборгованість за кредитним договором №ККPOSKD.991040.033 від 07.11.2013 р., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 6960965,85 доларів США, поточної заборгованості по сплаті відсотків в сумі 54066,68 доларів США, простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 546674,21 доларів США. Стягнуто з Державного підприємства Донецька залізниця на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 71909,32 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. замінено відповідача (боржника) у справі №905/1775/16 - Державне підприємство Донецька залізниця на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016 р. ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. у справі № 905/1775/15 скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017 р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2016 р. у справі №905/1775/15 скасовано, а ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. залишено в силі.

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою б/н від 13.09.2016 р. на дії державного виконавця, в якій скаржник просив суд визнати незаконними постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.08.2016 р. та від 02.09.2016 р. у виконавчому проваджені ВП№51241983, також скасувати вказані постанови державного виконавця.

Відповідач вважає, що постанови державного виконавця від 26.08.2016 р. та від 02.09.2016 р. ухвалені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме:

- прийнято до виконання виконавчий документ, який не набрав чинності і не відповідає вимогам, встановленим законом;

- не розглянуто заяву ПАТ Українська залізниця про проведення перевірки виконавчого провадження;

- прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, незважаючи на отримання інформації про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.03.2017 р. вказану скаргу ПАТ Українська залізниця задоволено частково:

- визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови ВП №51241983 від 02.09.2016 р. про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця;

- визнано недійсною постанову ВП №51241983 від 02.09.2016 р. державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

В частині задоволення скарги відповідача ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем передчасно та з порушенням норм законодавства про виконавче провадження 02.09.2016 р. винесено постанову про стягнення з ПАТ Українська залізниця, як правонаступника, виконавчого збору, оскільки 02.09.2016 р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ПАТ Українська залізниця подано ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016 р., якою прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. про заміну боржника на правонаступника, що є обставиною, яка перешкоджає провадженню виконавчих дій, а в частині відмови у задоволенні відсутністю порушень вимог законодавства державним виконавцем при винесенні постанови від 26.08.2016 р. та відсутністю повноважень у суду скасовувати рішення органів державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду від 06.03.2017 р., Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в частині задоволених вимог по скарзі відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванню обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, обставинам справи.

Скаржник стверджує, що дії державного виконавця по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 02.09.2016 р. вчинені у відповідності до вимог ст.ст. 25, 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 3.7.1, 3.7.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, в той час як, на думку скаржника, судом першої інстанції при винесенні вищевказаної ухвали не зазначено які норми порушено державним виконавцем при прийнятті постанови про стягнення виконавчого збору.

Апелянт вважає, що посилання місцевого господарського суду на прийняття державним виконавцем постанови про відкладення виконавчих дій лише 19.09.2016 р. не може бути підставою для визнання недійсною постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки прийняття цих документів визначено різними нормами, і в даному випадку постанова про відкладення виконавчих дій слугувала виключно для недопущення порушення прав ПАТ «Українська залізниця», враховуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про прийняття апеляційної скарги відповідача до провадження на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. у даній справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.04.2017 р. для розгляду справи № 905/1775/15 визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_3 головуючий, судді Малашкевич С.А., Мартюхіна Н.О.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 659 від 26.04.2017 р. через неможливість головуючого судді продовжувати розгляд справи у звязку з перебуванням у відпустці на день слухання справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 905/1775/15.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2017 р. сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий, судді Сгара Е.В., Склярук О.І.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 733 від 10.05.2017 р. у звязку з неможливістю судді Склярук О.І. продовжувати розгляд справи через перебування у відпустці на день розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 905/1775/15.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2017 р. визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий, судді Сгара Е.В., Агапов О.Л.

Сторони письмові відзиви на апеляційну скаргу не надали, представник позивача у судові засідання не зявився, представник відповідача у судове засідання 11.05.2017 р. також не зявився, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Представники ДВС у судових засіданнях підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, заявника апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

26.05.2016 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1775/15 від 22.02.2016 про стягнення з Державного підприємства Донецька залізниця на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський банк розвитку заборгованості за кредитним договором №ККPOSKD.991040.033 від 07.11.2013 р., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 6960965,85 доларів США, поточної заборгованості по сплаті відсотків в сумі 54066,68 доларів США, простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі 546674,21 доларів США.

Пунктом 2 даної постанови боржника ДП «Донецька залізниця» зобовязано виконати рішення згідно наказу у строк до 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

10.08.2016 р. господарським судом Донецької області винесено ухвалу про заміну відповідача (боржника) у справі №905/1775/16 - Державного підприємства Донецька залізниця на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. Про судове рішення ухвали господарських судів набувають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема частинами пятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Відповідно до п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/155 від 13.02.2002 Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів та внесення змін і доповнень до деяких інформаційних листів відповідно до статті 86 ГПК ухвала виноситься господарським судом, якщо спір не вирішено по суті, тому приписи частини третьої і четвертої статті 85 ГПК не можуть застосовуватися до ухвал господарського суду.

Таким чином, ухвала господарського суду набуває чинності з моменту її винесення судом, тобто в даному випадку 10.08.2016 р.

26.08.2016 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №51241983 з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1775/15 від 22.02.2016 р. У вказаній постанові встановлено, що ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. по справі №905/1775/15 відповідача (боржника) у справі №905/1775/15 - Державне підприємство Донецька залізниця замінено на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, про що складено акт державного виконавця від 26.08.2016 р. Даною постановою замінено боржника - Державне підприємство залізниця на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Копію постанови про заміну сторони виконавчого провадження супровідним листом надіслано ПАТ «Українська залізниця» 26.08.2016 р., що підтверджується наданою відповідачем засвідченою копією поштового конверту з відбитком поштового штемпелю від 26.08.2016 р.

За приписами п. 2.14. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (в редакції, чинній на момент здійснення оскаржуваних дій) правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Отже, ПАТ «Українська залізниця» мало можливість виконати рішення суду в строк до 01.09.2016 р. включно в термін, наданий органом ДВС для самостійного виконання рішення суду.

Згідно з ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на усій території України.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією господарського процесу, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватись не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають обов'язковому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" (закон в редакції, що діяв на момент вчинення виконавчих дій).

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено певний перелік обовязків та прав державних виконавців, до яких, зокрема, віднесено: обовязок неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій, здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи те, що ухвала господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. набула законної сили 10.08.2016 р., доводи відповідача, наведені в скарзі на дії державного виконавця, щодо прийняття до виконання виконавчого документа, який не набрав чинності є безпідставними.

Матеріали справи не містять доказів надсилання скаржником органу ДВС відомостей про оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. станом на 26.08.2016 р.

Також, посилання ПАТ Українська залізниця на те, що постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 26.08.2016 р. винесено без розгляду заяви скаржника про проведення перевірки виконавчого провадження судом першої інстанції обґрунтовано відхилено, оскільки з вказаною заявою скаржник звернувся до виконавчої служби лише 02.09.2016 р., тобто після винесення постанови про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем не порушено норм законодавства про виконавче провадження при винесенні постанови про заміну сторони виконавчого провадження ВП №51241983 від 26.08.2016 р., внаслідок чого вимоги відповідача про визнання незаконною постанови від 26.08.2016 р. задоволенню не підлягають.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено у господарського суду повноважень скасовувати рішення органів державної виконавчої служби.

02.09.2016 р. Публічне акціонерне товариство Українська залізниця звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про проведення перевірки та скасування постанови.

До вказаної заяви скаржником було додано ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016 р. по справі №905/1775/15, якою прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. у даній справі.

02.09.2016 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця виконавчого збору ВП №51241983 з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/1775/15 від 22.02.2016 р. у розмірі 756170,67 доларів США. У вказаній постанові державним виконавцем встановлено, що боржник у наданий строк наказ не виконав та станом на 02.09.2016 р. письмових доказів виконання наказу суду на адресу відділу не надав.

19.09.2016 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу №905/1775/15 від 22.02.2016 р. Вказана постанова мотивована тим, що 02.09.2016 р. на адресу відділу ПАТ Українська залізниця надано ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016 р. по справі №905/1775/15, якою прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. по справі №905/1775/15, а станом на 19.09.2016 р. відомостей про результати розгляду справи на адресу відділу не находило та останні не відображені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до положень статті 28 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неподаткових мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявкою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Згідно з п. 3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (в редакції, чинній на момент здійснення оскаржуваних дій) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Відповідно до п. 3.7.2. Інструкції якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання рішення суду у встановлений термін.

Оскільки відповідачем у семиденний строк до 01.09.2016 р. включно доказів виконання рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015 р. у добровільному порядку органу ДВС не надано, тому державним виконавцем у відповідності до п. 3.7.1. Інструкції винесено постанову про стягнення з ПАТ «Українська залізниця» виконавчого збору ВП № 51241983 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 22.02.2016 р. у розмірі 756 170, 67 доларів США.

Посилання місцевого господарського суду на прийняття державним виконавцем постанови про відкладення виконавчих дій лише 19.09.2016 р. не може повязуватись з визнанням недійсною постанови від 02.09.2016 р. про стягнення виконавчого збору, оскільки прийняття зазначених документів передбачено різними нормами.

З матеріалів справи також вбачається, що в подальшому 19.01.2017 р. у звязку з тим, що постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017 р. ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. залишено в силі та у звязку з невиконанням рішення суду боржником самостійно, державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ винесено постанову про арешт коштів боржника.

20.01.2017 р. згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» виставлено платіжні вимоги на примусове списання коштів.

20.01.2017 р. із арештованих рахунків боржника на депозитний рахунок відділу стягнуто 229 821 222, 72 грн., з яких стягувачу перераховано грошові кошти в сумі 206 680 341, 81 грн. (еквівалент 7 561 706, 74 доларів США), грошові кошти в сумі 20 668 034, 18 грн. (еквівалент 756 170, 67 доларів США) перераховано як виконавчий збір, грошові кошти в сумі 344, 38 грн. перераховано як витрати виконавчого провадження, кошти в сумі 2 472 502, 35 грн. перераховано ПАТ «Українська залізниця» як надлишок стягнутих коштів.

09.02.2017 р. відповідно до ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із повним фактичним виконанням рішення згідно виконавчого документа.

Отже, дії державного виконавця по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 02.09.2016 р. вчинені з дотриманням приписів ст.ст. 25, 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п. 3.7.1., 3.7.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, тому висновок місцевого господарського суду про визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення даної постанови та визнання недійсною постанови ВП № 51241983 від 02.09.2016 р. є помилковим.

Враховуючи викладене, ухвала господарського суду Донецької області від 06.03.2017 р. підлягає частковому скасуванню в частині задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" б/н від 13.09.2016 р. на дії державного виконавця з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні вказаної скарги заявника у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2017 р. у справі № 905/1775/15 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2017 р. у справі № 905/1775/15 скасувати частково.

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про заміну сторони виконавчого провадження ВП №51241983 від 26.08.2016 р. та про стягнення виконавчого збору ВП №51241983 від 02.09.2016 р. залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, вул. Тверська, 5, м. Київ, ) на користь Міністерства юстиції України (01001, вул. Городецького, 13, м. Київ, ) судові витрати за апеляційною скаргою у сумі 1 600 грн. 00 коп.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Будко

Судді: Е.В. Сгара

ОСОБА_3