ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 р. Справа № 917/225/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", б-р Верховної Ради, 7, м. Київ , 02100, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бутербродна", вул. Сорочинська, 90, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Семчук О.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 10/06-01 від 03.06.2016р.)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_1 (далі позивач/ ПАТ «Банк Форум») звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бутербродна" (далі відповідач/ ТОВ «Бутербродна») про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору № 0076/07/25-Z від 14.09.2007р. в частині сплати кредиту та відсотків. Враховуючи, що виконання зобов'язання позичальника за вказаним кредитним договором були забезпечені договором іпотеки № 0076/07/25-Z/S-1 від 14.09.2007р. позивач вирішив звернутись до суду з вимогою про звернення стягнення на передане в іпотеку майно.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.02.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 14.03.2017р.

14.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 03.04.2017р. у зв'язку з невиконанням позивачем вимог суду.

Ухвалою від 03.04.2017р. суд за клопотанням позивача продовжив строк вирішення спору на 15 днів та відклав розгляд справи на 19.04.2017р.

19.04.2017р. за клопотанням позивача суд відклав розгляд справи на 26.04.2017р.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що позивач незаконно стягує одну й ту ж саму заборгованість вдруге, з первісного боржника та з поручителя.

Відповідач в судове засідання не зявився, листом від 22.04.2017р. попередив суд про неможливість явки його повноважного представника в судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позов із врахуванням сум викладених в уточненому розрахунку.

В судовому засіданні 26.04.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.03.2016р. по справі № 541/2013/15-ц задоволено частково позов ПАТ "Банк Форум", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором № 0076/07/25-Z від 14.09.2007р., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 63458,82 грн., заборгованість по сплаті процентів в сумі 12088,47 грн. та 2183,72 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів. Вказане рішення не було оскаржене позивачем, набрало законної сили 05.04.2016р.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1, 3 п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

При винесенні рішення від 04.03.2016р. по справі № 541/2013/15-ц Миргородським міськрайонним судом Полтавської області встановлено наступні факти, які не потребують доказування:

14.09.2007р. між Акціонерним комерційним банком «Форум» (Банк) та ОСОБА_3 (позичальник) був укладений кредитний договір № 0076/07/25-Z (далі кредитний договір), згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 30000 гривень на строк до 13.09.2017р. зі сплатою 17,0% річних за користування кредитними коштами.

Позивачем 14.09.2007р. з позичкового рахунку позичальника було перераховано на його поточний рахунок 30000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 161254 від 14.09.2007р.

29.05.2008р. між АКБ «Форум» і ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 0076/07/25-Z від 14.09.2007р., на підставі якої було збільшено суму кредиту до 105000 грн. та відповідно змінено розмір щомісячного повернення кредиту до 931,82 грн.

На виконання умов цієї угоди позивачем 25.07.2008р. з позичкового рахунку позичальника було перераховано на його поточний рахунок 75000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 42216 від 25.07.2008р., які в цей же день було отримано позичальником готівкою.

28.12.2009р. між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 0076/07/25-Z від 14.09.2007р., згідно якої позичальник та банк дійшли згоди щодо перенесення простроченої заборгованості по кредиту за період з 01.02.2009р. по 30.11.2009р. в сумі 10250,02 грн. на рахунок поточної заборгованості, перенесення простроченої заборгованості за процентами на рахунок строкової заборгованості та повернення заборгованості частинами і сплату процентів щомісячно згідно графіків. Також цією угодою внесено зміни до кредитного договору щодо розміру процентної ставки по цьому договору.

23.09.2011р. між ПАТ "Банк «Форум», який з 19.04.2010р. є правонаступником АКБ «Форум» було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, на підставі якої позичальнику було проведено реструктуризацію заборгованості шляхом продовження строку дії кредитного договору до 13.09.2021р., перенесення боргу по кредиту в сумі 9773,90 грн. з рахунку простроченої заборгованості на рахунок поточної заборгованості, встановлено графік повернення кредитних коштів на відкритий позичальнику рахунок для погашення кредиту та процентів.

Відповідно до умов п. п. 2.3 - 2.7 кредитного договору, позичальник зобовязався здійснювати повернення кредитних коштів в сумі не менше 250 грн. щомісячно та сплату процентів за користування ними щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

У відповідності з п. 2.7. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 2.7. кредитного договору в редакції додаткової угоди № 2 несплата позичальником процентів за кредитом в терміни, передбачені п.2.7. кредитного договору є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення стягнення банком на заставлене майно.

Згідно п. 3.2.2 Кредитного договору у випадках невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором, а також у випадках невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань, Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів.

Отже несплата позичальником процентів є підставою для вимоги позивача про дострокове повернення кредиту. Відповідна вимога № 9154/1.2 від 16.07.2015р. була направлена позичальнику 18.07.2015р. і отримана останнім 21.07.2015р.

Миргородським міськрайонним судом встановлено, що розмір заборгованості по кредиту станом на 20.06.2014р. становив 63458,82 грн., розмір відсотків за користування цим кредитом станом на 03.08.2015р. склав 12088,47 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 5 000грн. за не проведення страхування предмету застави на користь банку, судом було відмовлено за недоведеністю.

Згідно п. 4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.03.2016р. по справі № 541/2013/15-ц з ОСОБА_3 було стягнуто пеню за несвоєчасну сплату процентів нарахованих за жовтень-грудень 2014р. та січень-червень 2015р. на загальну суму 2183,72 грн.

Позивач у позові зазначає, що станом на 06.02.2017р. заборгованість позичальника перед позивачем за тілом кредиту та процентами не погашена, загальна сума боргу складає 143907,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 87148,97 грн., в т.ч. прострочена - 17410,70 грн., заборгованість по сплаті процентів - 24153,92 грн., в т.ч. прострочена - 24153,92 грн.

Суд зобовязав позивача надати докладний розрахунок ціни позову, враховуючи наявність встановленої за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.03.2016р. заборгованості станом на 03.08.2015р.

На вимогу суду позивач надав уточнений розрахунок, згідно якого станом на 06.02.2017р. заборгованість по поверненню кредитних коштів за основною сумою складає 56760,86 грн., прострочена заборгованість по процентах 24671,96 грн., поточна заборгованість по процентах 951,72 грн.

Також позивачем здійснено перерахунок пені. Згідно наданого розрахунку позивач нарахував пеню за несвоєчасну сплату процентів нарахованих за період з червня 2014р. по грудень 2016р. (загальний період нарахування пені з 08.02.2016р. по 05.02.2017р.) на загальну суму 13622,90 грн.

Крім цього, у позові зазначено про нарахування позивачем штрафу в розмірі 5000,00 грн. відповідно до п. 4.4. договору за порушення зобов'язань, передбачених п. 3.3. кредитного договору, в т.ч. за не проведення страхування предмету застави на користь банку (п.3.3.7.).

Пунктом 4.4. кредитного договору дійсно встановлено, що за кожен випадок не виконання або не належного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. цього договору (крім п. 3.3.2.), позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000,00 грн. Проте, позивачем у позові не вказано конкретних обставин (дій чи бездіяльності позичальника), які стали підставою для нарахування штрафу, передбаченого цим пунктом договору (не вказано з якого моменту не застраховане майно).

В зв'язку з необґрунтованістю нарахування суми штрафу, суд не включає її до суми, яка підлягає відшкодуванню позивачу при зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено достовірність наданого позивачем уточненого розрахунку. Станом на 14.02.2017р. (дата предявлення позову згідно конверту), заборгованість по кредитному договору складає 96007,44 грн., в тому числі: 56760,86 грн. - заборгованість по поверненню кредитних коштів, 24671,96 грн. - прострочена заборгованість по процентах, 951,72 грн. - поточна заборгованість по процентах, 13622,90 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Згідно п. 2.1. кредитного договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є договір іпотеки нежитлової будівлі за адресою м. Миргород Полтавської області, вул. Сорочинська, буд. 90, укладений між банком та іпотекодавцями.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем (іпотекодержатель), ОСОБА_3 (іпотекодавець 1) та відповідачем (іпотекодавець 2) 14.09.2007р. було укладено Іпотечний договір № 0076/07/25-Z/S-1 (далі - договір іпотеки), предметом іпотеки якого є нерухоме майно - будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Сорочинська, 90, і в цілому складаються з: кафе А-1, загальною площею 99,7 кв.м., гаража-складу Г-1, загальною площею 108,0 кв. м., споруд, а також земельна ділянка, площею 0,0100 га, на якій знаходиться предмет іпотеки (належить позичальнику).

Згідно п. 5.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках, якщо сума наданого кредиту та/або процентів за користування ним, можливі неустойки й витрати не будуть сплачені у строки, встановлені Кредитним договором, та інших випадках, передбачених Кредитним договором, цим Договором та чинним законодавством України.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 5.4. договору іпотеки).

Відповідно до п. 5.6. договору іпотеки порядок реалізації предмета іпотеки для погашення заборгованості за кредитним договором визначається іпотекодержателем та може здійснюватися як із залученням іпотекодавців, так і без них, всіма можливими способами, зокрема, через аукціони, біржі, тощо.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.03.2016р. по справі № 541/2013/15-ц не виконав.

Крім цього, рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.01.2017р. у справі № 541/2013/15-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги задоволено частково.

В звязку з невиконанням позичальником зобов'язання за кредитним договором, позивач вирішив звернутись до суду з вимогою до ТОВ «Бутербродна» про звернення стягнення на передане в іпотеку майно шляхом його продажу з електронних торгів в межах процедури виконавчого провадження.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Відповідно до умов договору.

У звязку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору (наявна заборгованість) банк звертає стягнення на заставлене майно.

Враховуючи уточнений розрахунок заборгованості позивача, станом на 14.02.2017р., заборгованість по кредитному договору складає 96007,44 грн., в тому числі: 56760,86 грн. - заборгованість по поверненню кредитних коштів, 24671,96 грн. - прострочена заборгованість по процентах, 951,72 грн. - поточна заборгованість по процентах, 13622,90 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Нормами ст. 546 ЦК України, визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель, набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р. (далі - Закон) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону, якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Згідно із ч. ст. 11 Закону, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Частина 1 ст. 12 Закону визначає, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Щодо твердження відповідача стосовно того, що позивач стягує одну й ту ж саму заборгованість вдруге, з первісного боржника та з поручителя, то суд зазначає наступне.

ТОВ «Бутербродна" (відповідач) є майновим поручителем, передавши нерухомість, що їй нележить в іпотеку ПАТ "Банк Форум" (позивачу) в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, що укладений між позивачем та позичальником. Враховуючи невиконання позичальником умов кредитного договору, ПАТ "Банк Форум", як зазначено вище, має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, поручитель є солідарним боржником і відповідає перед кредитором нарівні з позичальником (боржником)., а враховуючи приписи ст. 11 Закону "Про іпотеку", відповідає виключно в межах вартості предмета іпотеки, та у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Так, відповідач та ОСОБА_3 (позичальник/боржник) разом є іпотекодавцями по іпотечному договору.

Враховуючи вищевикладене, позивач правомірно просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу, оскільки останній є солідарним боржником за зобов'язанням щодо виконання умов кредитного договору.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені вище обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за Кредитним договором № 0076/07/25-Z від 14.09.2007р. перед Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (місцезнаходження: 02100, м. Київ, б-р Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) в розмірі 96007,44 грн., в тому числі: 56760,86 грн. - заборгованість по поверненню кредитних коштів, 24671,96 грн. - прострочена заборгованість по процентах, 951,72 грн. - поточна заборгованість по процентах, 13622,90 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, - звернути стягнення на предмет іпотеки по Іпотечному договору № 0076/07/25-Z/S-1 від 14.09.2007p., а саме: будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Сорочинська, 90, що в цілому складаються з: кафе А-1, загальною площею 99,7 кв.м., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бутербродна» (37600, Полтавська обл., м. Миргород, вул. Сорочинська, 90, ідентифікаційний код 23543588, р/р 0001 в ПАТ «ПриватБанк», МФО 331401) на підставі Свідоцтва про право власності на будівлі нерухомого майна, виданого виконавчим комітетом Миргородської міської ради 04.10.2004p., зареєстрованого в Дочірньому комінальному підприємстві «Миргородтехінвентаризація» 14.10.2004р. в книзі 1, № запису 27, реєстраційний № 5055291 та складають 7/20 частки, шляхом продажу з електронних торгів в межах процедури виконавчого провадження; за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бутербродна" (вул. Сорочинська, 90, м. Миргород, Полтавська область, 37600; ідентифікаційний код 23543588) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (б-р Верховної Ради, 7, м. Київ , 02100, ідентифікаційний код 21574573), в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" ОСОБА_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1500 грн. 84 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.04.2017р.

Суддя О.С. Семчук