ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017р. Справа № 914/323/17

Суддя О.Запотічняк при секретарі В.Думин розглянула справу

за позовом: Миколаївське об'єднане управління пенсійного фонду України Львівської області, м.Миколаїв,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, м.Жидачів,

про стягнення 2 013 476,55 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник,

Від відповідача: ОСОБА_2 - представник;

Здійснювалась технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: Миколаївське об'єднане управління пенсійного фонду України Львівської області звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат про стягнення 2 146 604,90 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Публічне акціонерне товариство Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Станом на 31.01.2017 р. за відповідачем числиться заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » пунктів а б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення за період з 01.09.2015 р. по 31.01.2017 р., яка становить 2 146604, 90 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 22.02.2017р. року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 07.03.2017року.

В судове засідання 07.03.2017р. зявилися представники сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи. Пояснив, що відповідач зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та зобовязаний відшкодувавати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пунктів а б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення. Однак, станом на 31.01.2017р. за відповідачем числиться заборгованість з відшкодування цих витрат за період з 01.09.2015 р. по 31.01.2017 р., яка становить 2 146604, 90 грн.

Представник відповідача в наданих суду поясненнях звернув увагу на те, що ухвалою господарського суду Львівської області у справі № 914/4160/14 від 10.12.2014 р., порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат. Публікацію про банкрутство здійснено 11.12.2014 р. (повідомлення з офіційного сайту ВГС України). На думку представника даний спір підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, а не в окремому позовному провадженні, тому просив суд винести ухвалу, якою надіслати справу № 914/323/17 до господарського суду Львівської області для приєднання до матеріалів справи № 914/4160/14 про банкрутство ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат.

Представник позивача зазначив, що ухвалою від 17.05.2015 р. по справі № 914/4160/14 господарським судом Львівської області дійсно порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат та введено процедуру санації боржника. Однак, відповідно до положень пункту 3 частини 8 ст. 23 закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть предявити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі, в судовому засіданні 07.03.2017р. оголошувалась перерва до 21.03.2017р.

16.03.2017р. позивач подав через канцелярію суду розрахунок суми боргу відповідача по пільгових пенсіях за період з 01.09.2015р. по 31.01.2017р. та копії розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень 2017 року.

В судове засідання 21.03.2017р. зявилися представники сторін. Представник позивача подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог в якому зазначив, що відповідачем частково погашено заборгованість в сумі 133 128,35 грн. Та просив суд стягнути з відповідача залишок боргу в сумі 2 013 476,55 грн.

В судовому засіданні 21.03.2017р. оголошувалась перерва до 19.04.2017р.

18.04.2017р. позивачем подано через канцелярію суду заяву про заміну сторони у справі в якій позивач просив суд замінити позивача у справі Управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області на Миколаївське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області. Заяву позивач мотивує тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016р. №988 Управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області припинило свою діяльність у звязку із злиттям із Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївськовму районі Львівської області.

В судове засідання 19.04.2017р. зявився представник відповідача. Позивач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, просив суд розглядати справубез представника позивача.

Оскільки позивачем не було надано суду належних доказів які б свідчили, що позивач у справі Управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області припинило свою діяльність та доказів, що Миколаївське обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області є правонаступником прав та обовязків Управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області, суд відклав розгляд справи на 27.04.2017р.

В судове засідання 27.04.2017р. зявилися представники сторін. Представник позивача наддав суду копію виписки з ЄДР ЮО ФОП та ГФ про включення до реєстру Миколаївського обєднаного управління пенсійного фонду України Львівської області а також описи документів наданих державному реєстратору для проведення державної реєстрації юридичної особи Миколаївського обєднаного управління пенсійного фонду України Львівської області шляхом злиття юридичних осіб Управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області та Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївськовму районі Львівської області. Також представник позивача звернув увагу на те, що така реорганізація проведена на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016р. №988 «Про питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України».

Відповідно до ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Враховуючи, що позивач по справі юридична особа Управлінням пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області припинила свою діяльність у звязку із реорганізацією шляхом злиття із Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області і на їх базі створено нову юридичну особу Миколаївське обєднане управління пенсійного фонду України Львівської області, яке є правонаступником всіх прав та обовязків реорганізованих юридичних осіб, суд вважає за необхідне задоволити клопотання позивача та замінити позивача по справі Управлінням пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області на його правонаступника Миколаївське обєднане управління пенсійного фонду України Львівської області.

Також судом розглянуто клопотання відповідача про передачу справи № 914/323/17 до господарського суду Львівської області для приєднання до матеріалів справи № 914/4160/14 про банкрутсво ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат.

Обґрунтовуючи подане клопотання представник відповідача посилається на те, що відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо. В контексті даного положення закону представник відповідача посилається на правову позицію Верховного суду України викладену в постанові від 13.04.2016р. у справі « 908/4804/14: «за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів».

Також представник відповідача посилається на правову позицію Верховного суду України викладену в постановах від 23.12.2015р. у справі 3-1095гс15 та від 04.11.2015р. у справі №3-957гс15 в яких зазначається, що системний аналіз положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми даного закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України

Представник відповідача заперечив проти задоволення даного клопотання, вважає що дана справа повинна розглядатися саме в порядку позовного провадження в порядку передбачено ч.8 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд заслухавши пояснення представників сторін прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть предявити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до ст.111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно правового висновку зробленого верховним судом України у постанові відл 02.12.2015р. у справі №911/4212/14 Управління пенсійного фонду може звернутися у позовному провадженні з вимогами про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до платника внесків, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство останнього, до господарського суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Предметом даного позову були поточні грошові вимоги позивача до відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які виникли під час процедури санації відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у період із травня по вересень 2014 року не перераховував грошові кошти на відшкодування пільгових пенсій за списком № 2, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість.

Окрім того, представником відповідача було подано заяву про відвід судді Запотічняк О.Д. у справі №914/323/17. Ухвалою від 27.04.2017р., заява про відвід була відхилена.

Представниками сторін було надано додаткові пояснення щодо розміру заборгованості відповідача, зокрема представник позивача зазначив, що у звязку із частковою оплатою боргу після подання позову до суду залишок боргу відповідача становить 2 013 476,55 грн, у звязку з чим, розмір позовних вимог було зменшено.

Представник відповідача не надав жодних заперечень щодо існування у відповідача боргу з відшкодування позивачу витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » пунктів а б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення за період з 01.09.2015 р. по 31.01.2017 р. в сумі 2 013 476,55грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Публічне акціонерне товариство Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом, Управління пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області припинило свою діяльність у звязку із реорганізацією шляхом злиття із Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області і на їх базі створено нову юридичну особу Миколаївське обєднане управління пенсійного фонду України Львівської області, яке є правонаступником всіх прав та обовязків реорганізованих юридичних осіб, зокрема Управлінням пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області.

Відповідно до п.1 ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону;

Відповідно до п.2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Дані положення закону набрали чинності у 2003 році, а відтак у 2015 році розмір страхових внесків становив 100%.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору є заборгованість відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пунктів а б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення за період з 01.09.2015 р. по 31.01.2017 р.

Відповідно до п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів

України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільсько-господарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій ( 461-2016-п ), затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1

Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

-для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

Відповідно до п. 2.1.1 п. 2.1 цієї інструкції, платниками страхових внесків є Роботодавці - підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру;

Відповідно до п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідні розрахунки за спірний період долучені позивачем до матеріалів справи.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.7 Інструкції).

Однак відповідач не виконав своїх зобовязань по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » пунктів а б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення за період з 01.09.2015 р. по 31.01.2017 р., у звязку чим в нього виникла заборгованість в сумі 2 013 476,55 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити повністю, в сумі 2 013 476,55 грн.

Оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору та при поданні позову до суду судовий збір не сплачувався, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету.

Керуючись ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат ( Львівська область, м.Жидачів, вул. Фабрична,4, Ідентифікаційний код 00278801) на користь Миколаївського об'єднаного управління пенсійного фонду України Львівської області (Львівська область, м.Миколаїв, пл. Ринок, 18, Ідентифікаційний код 41249879) 2 013 476,55 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат ( Львівська область, м.Жидачів, вул. Фабрична,4, Ідентифікаційний код 00278801) в дохід державного бюджету України 30 202,15 грн. судового збору.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.05.2017р.

Суддя Запотічняк О.Д.