номер провадження справи 32/94/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.05.2017 Справа № 908/4594/14

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів:

головуючого: Боєва О.С.,

судді: Зінченко Н.Г., Ярешко О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САВІ про надання відстрочки та розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області та постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 908/4594/14

за позовом Державного підприємства Вугілля України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САВІ (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 174)

про стягнення 90 526 558, 90 грн.

Представники сторін:

Від позивача не зявився;

Від відповідача (заявника) не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.02.2015 р. у справі №908/4594/14 (головуючий Колодій Н.А., судді Алейникова Т.Г., Науменко А.О.) позов ДП Вугілля України до ТОВ САВІ задоволено частково. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 р. рішення у справі № 908/4594/14 змінено, стягнуто з ТОВ САВІ на користь ДП Вугілля України 47778773,26 грн. основного боргу, 1391593,40 грн. пені, 334703,74 грн. - 3% річних, 2204418,02 грн. інфляційних витрат, 73080,00 грн. судового збору. На виконання зазначених рішення та постанови 10.10.2016 р. господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

03.05.2017 р. до господарського суду Запорізької області від ТОВ САВІ надійшла заява в порядку ст. 121 ГПК України про надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду у справі № 908/4594/14.

Відповідно до п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.40 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області протоколом від 03.05.2017р. судову справу передано раніше визначеному складу суду. На підставі пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у звязку з перебуванням головуючого судді та суддів-членів колегії у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу від 03.05.2017 р. здійснено перерозподіл заяви та призначено її до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді Зінченко Н.Г., Ярешко О.В.

Відповідно до ст. 121 ГПК України заява про відстрочку виконання рішення підлягає розгляду у десятиденний строк в судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з наказом голови господарського суду Запорізької області від 03.01.2017 р. Про перенесення робочих днів у 2017 році, відповідно ст. 24 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ст. 67 Кодексу законів про працю України, враховуючи рекомендації Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.11.2016р. № 850-р, субота 13 травня 2017 року є робочим днем.

Ухвалою суду від 04.05.2017 р. заява прийнята до розгляду, згідно з вимогами ст.121 ГПК призначено судове засідання на 13.05.2017 р.

Позивач (стягувач) в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких документів, клопотань, повідомлень, пояснень суду не надав. Про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Від відповідача (заявника) на електрону поштову скриньку суду надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.

Розглянувши клопотання, суд прийшов до висновку про можливість його задоволення та розгляду заяви в порядку ст. 75 ГПК України за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Мотивуючи заяву, відповідач вказує, що ТОВ «САВІ» зареєстроване та здійснює свою статутну діяльність у м. Донецьку. Відповідно до Указу Президента України від 14.04.2015р. №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», що зумовило проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції у м. Донецьку, починаючи з травня 2014р. суттєво ускладнилося здійснення статутної діяльності, а з початку серпня 2014р. ситуація стала критичною із-за знищення основних виробничих потужностей, порушення електропостачання, забезпечення водою, руйнування залізничної інфраструктури, контактної мережі, міжнародного аеропорту «Донецьк», бойові дії на цьому напрямку не припиняються до теперішнього часу. У зв'язку з цим у ТОВ «САВІ» виникли труднощі з здійсненням своєї статутної діяльності, а саме надання будь-яких послуг з авіаційного перевезення стало для підприємства повністю неможливим. До того ж, складність перетинання лінії розмежування призвела до виникнення у ТОВ «САВІ» значних складностей з відвантаженням продукції та отриманням платежів за раніше відвантажену продукцію тощо. Наразі ТОВ «САВІ» вкрай гостро відчуває наслідки неможливості здійснення авіаційних перевезень, брак платежів від контрагентів за фактично поставлений товар, в результаті чого знаходиться в тяжкому фінансовому стані. Підприємство має фінансові проблеми у звязку з бойовими діями у регіоні, відтоком капіталу та руйнування інфраструктури, на банківських рахунках відсутні кошти, необхідні для виконання рішення суду, частина механізмів та техніки підприємства пошкоджена внаслідок бойових дій. У зв'язку з проведенням активних бойових дій на сході України у ТОВ «САВІ» виникли непереборні обставини, які унеможливлюють подальше здійснення виробничої діяльності - неможливість забезпечення матеріалами та енергоресурсами, відвантаження товарів контрагентам, здійснення авіаперевезень та надання послуг з обслуговування рейсів та авіапасажирів тощо. З таких обставини, підприємство немає необхідних оборотних коштів, фактичної можливості для ведення фінансово-господарської діяльності та забезпечення безпеки функціонування підприємства. З огляду на вищенаведене, керівництвом підприємства було прийнято рішення про призупинення діяльності підприємства. Наказом № 75 від 08.09.2014р. було підтверджено рішення про переведення підприємства на простій. Наразі, ситуація в зоні проведення АТО значно погіршилася. Загальновідомим є той факт, що підприємства, розташовані в зоні АТО опинилися у блокаді. На теперішній час перекрите залізничне та транспортне сполучення з територіями, які контролюються українською владою. Заблокованими є усі залізничні перегони, які пов'язують тимчасово окуповану територію з територією, яка контролюється українською владою. Згідно з інформацією з офіційного сайту Укрзалізниці, на Донбасі заблоковані усі 3 залізничні ділянки сполучення: 25 січня 2017р. - ділянка Шипілове-Світланове, 02 лютого 2017 р. - перегін Курдюмовка-Бахмут-2, 10 лютого 2017р. - дільниця Фенольна-Кривий Торець. Крім того, 11.02.2017р. Укрзалізницею була введена Конвенція № Ц-1/74 на заборону приймання до перевезення всіх вантажів та порожніх вагонів для усіх одержувачів в тому числі по станціям Кринична та Ясинувата Донецької залізниці. Указом Президента України № 62/2017 від 15.03.2017р. припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей, до повернення захоплених підприємств до функціонування відповідно до законодавства України. До того ж, згідно Постанови КМУ № 99 від 01.03.2017р. затверджено новий порядок переміщення товарів до/з районів проведення АТО. Відповідно до зазначеної постанови суб'єктам господарювання заборонено переміщати грузи до/з неконтрольованої території, окрім товарів, які переміщуються як гуманітарні грузи, а також товарів, необхідних для певних галузей промисловості. Переміщення Товарів для об'єктів промисловості можливе лише залізничним транспортом. Однак, як було зазначено, залізничне сполучення до/з території проведення АТО наразі є заблокованим. Транспортне сполучення також не може здійснюватися у повному обсязі, оскільки частина трас є також заблокованою або постійно обстрілюється, що унеможливлює здійснення перевезень автомобільним транспортом. Усі вищезазначені обставини призвели до виникнення у ТОВ «САВІ» значних складностей з відвантаженням продукції та отриманням платежів за раніше відвантажену продукцію тощо. Настання наведених форс-мажорних обставини підтверджено Сертифікатом Торгівельно-промислової палати України № 993 від 14.10.2014р. Крім цього, частина контрагентів, з якими у ТОВ «САВІ» були договірні відносини, зареєстровані у м. Донецьку. Однак, з початком проведення АТО, вищезгадані контрагенти або припинили свою діяльність внаслідок бойових дій, або здійснюють свою діяльність поза межами території АТО. На теперішній час на території Донецької області, яка тимчасово не контролюється українською владою, органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Отже, при зверненні ТОВ «САВІ» до суду задля стягнення з контрагентів заборгованості, у ТОВ «САВІ» не буде можливості направити копію позовної заяви контрагенту, що є однією з обов'язкових умов для звернення до суду. Крім того, до початку проведення АТО, ТОВ «САВІ» зверталося до судових органів з позовними заявами про стягнення заборгованості з контрагентів. По ряду справ судовими органами були прийняті рішення на користь ТОВ «САВІ» та на підставі виданих судових наказів, підприємство подавало заяви до виконавчих служб про відкриття виконавчого провадження. Однак, на теперішній час, з переміщенням органів державної влади, зокрема органів виконавчої служби, на територію, контрольовану українською владою, у ТОВ «САВІ» відсутня інформація щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у відкритті, а також: стану виконавчого провадження. Відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ «САВІ», на рахунках ОСОБА_1 відсутні грошові кошти, в результаті чого ТОВ «САВІ» не може в повному обсязі та у встановлені чинним законодавством строки виконати рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2015р. по справі №908/4594/14 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2016р. по справі № 908/4594/14. Підприємство має фінансові проблеми в зв'язку з бойовими діями у регіоні, відтоком та руйнуванням інфраструктури; на банківських рахунках відсутні кошти, необхідні для виконання рішення суду по справі № 908/4594/14 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2016р. по справі № 908/4594/14, оскільки може призвести до повного припинення діяльності ТОВ «САВІ».

На підставі викладеного, ТОВ «САВІ» просить надати відстрочку виконання рішення суду по справі № 908/4594/14 на 3 роки до жовтня 2019 року; надати розстрочку виконання рішення терміном на 5 (п'ять) років, починаючи з жовтня 2019 року. Встановити графік оплати заборгованості загальним розміром 51 709 488,42 грн., та судового збору у сумі 73 080,00 грн. на користь Державного підприємства «Вугілля України» рівними частинами до 25 числа кожного місяця протягом п'яти років, починаючи з жовтня 2019р.

Розглянувши заяву та оцінивши представлені в обґрунтування заяви докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно зі ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування підстав для надання відстрочки та розстрочки виконання рішення по даній справі заявник посилається на винятковий характер обставин, які ускладнюють виконання рішення, тяжкий фінансовий стан підприємства.

Відповідно до п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обовязковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

У преамбулі та статті 6 §1 Конвенція гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд». Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина «судового розгляду».

Оскільки відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

В силу ч. 3 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Отже, при вирішенні питання про надання відстрочки та розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області, необхідно виходити із дотримання балансу інтересів обох сторін, які приймають участь у справі.

Суд також бере до уваги наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення. Суд враховує, що позивачем (стягувачем) є державне підприємство, тому виконання рішення у даній справі прямо стосується інтересів держави. Заявником не надано доказів, які б підтверджували його наміри щодо вжиття заходів, спрямованих на фактичне виконання рішення, зокрема, часткове погашення стягнутої рішенням заборгованості. З часу винесення рішення та набрання ним законної сили минуло півроку, однак боржником не вчинено дій, спрямованих на його виконання. Звертаючись з заявою про відстрочку виконання рішення на три роки (до жовтня 2019р.) та розстрочку на 5 років, починаючи з жовтня 2019, боржник не надав жодних гарантій, що за минуванням зазначеного часу рішення господарського суду буде ним виконуватись.

Скрутний фінансовий стан боржника не звільняє його від належного виконання зобовязань перед кредитором. Суд вважає, що сам по собі скрутний фінансовий стан, в розумінні статті 121 ГПК України, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання.

Так, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, в ході здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач діє на власний розсуд та має і повинен розуміти всі ризики, які можуть мати його правовідносини з контрагентами.

Крім того, із змісту ст. 121 ГПК України слідує, що законодавець з урахуванням інтересів обох сторін передбачає надання лише або відстрочки виконання рішення, або розстрочки виконання рішення. Тобто, можливим є застосування одного із цих видів, передбачених у ст.121 ГПК України. Надання одночасно відстрочки на три роки, а за минуванням цього терміну, розстрочки на пять років значною мірою вплине на гарантоване право позивача на задоволення своїх вимог. Така тривала затримка у виконанні судового рішення може значною мірою порушити його справа стосовно на виконання рішення суду, що набрало законної сили.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю САВІ про надання відстрочки та розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області та постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 908/4594/14 відмовити повністю.

Примірники даної ухвали направити сторонам у справі.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Судді Н.Г.Зінченко

ОСОБА_2