номер провадження справи 12/45/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 Справа № 908/586/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/586/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

про стягнення 230784,00 грн.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2, довіреність від 16.12.2016 року

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 295 від 16.03.2017 року

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні 11.04.2017 року згідно вимог ст. 77 ГПК України була оголошена перерва до 19.04.2017 року, без винесення процесуального документу суду, за наслідком якого був складений протокол відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення основного боргу в сумі 230784,00 грн. за договором про закупівлю товарів № 350816 від 10.08.2016 року.

11.04.2017 року, через канцелярію суду від позивача в порядку ст. 22 ГПК України надійшли додаткові докази по справі.

ОСОБА_1 того, 11.04.2017 року, через канцелярію суду від відповідача в порядку ст. 59 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що позивачем не було надано відповідачу рахунок, на підставі якого повинна бути здійснена оплата за договором про закупівлю товарів № 350816 від 10.08.2016 року. Вважає, що обовязок відповідача щодо оплати, згідно положень п. 4.1 вказаного договору, на момент отримання відповідачем позову не настав, а відтак твердження позивача про наявність у Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» прострочення виконання зобовязань з оплати за договором є безпідставними. Також, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» просить при прийнятті рішення розстрочити його виконання терміном на 12 місяці починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому було винесене рішення. Обґрунтовуючи вимоги про розстрочення виконання рішення відповідач вказує, що починаючи з січня 2016 року, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, яке викликано встановленням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) нульового нормативу відрахування коштів на поточний рахунок товариства та системними неплатежами крупних споживачів електроенергії. Зазначає, що за 2016 рік товариством недоотримано внаслідок застосування нульового нормативу відрахування коштів 539 млн. грн., дебіторська заборгованість споживачів станом на 01.01.2017 року склала 1244 млн. грн., заборгованість з заробітної плати станом на 13.03.2017 року - 69059 тис. грн., сумарна заборгованість по сплаті податків станом на 01.03.2017 року - 10,9 млн. грн., заборгованість з оплати робіт та послуг станом на 01.02.2017 року - 79,3 млн. грн. Зазначає, що на даний момент поточні рахунки відповідача заарештовані, оскільки відносно нього відкриті численні виконавчі провадження.

Представник позивача в судовому засіданні 19.04.2017 року підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, також не заперечує проти розстрочки виконання рішення на строк, що не перевищує двох місяців.

Представник відповідача в судову засіданні 19.04.2017 року підтримав заперечення та просить розстрочити виконання рішення на 12 місяці починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому було винесене рішення.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, приймаючи до уваги доводи сторін, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 10.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.», далі Постачальник, був укладений договір про закупівлю товарів № 350816, далі Договір.

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Договору Постачальник зобовязується передати у строк у власність ОСОБА_4 товар, зазначений в специфікації до Договору (Додаток №1), а Покупець прийняти та оплатити такий товар. Найменування товару пристрої електромонтажні допоміжні матеріали для влаштування виносних шаф обліку електроенергії, далі товар. Номенклатура, асортимент, кількість, ціни та технічні (якісні) характеристики товару-зазначені в специфікації до Договору (Додаток №1). Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування.

Згідно з розділу 3 Договору ціна договору становить з ПДВ 345732,00 грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Сторонами у справі складено та підписано специфікацію на суму з ПДВ 345732,00 грн.

Умовами п. п. 4.1 та 4.2 Договору сторони визначили, що розрахунок за товар здійснюються ОСОБА_4 шляхом попередньої оплати (у разі фінансової спроможності ОСОБА_4) у розмірі до 50 % вартості кожної замовленої партії товару, що здійснюється на підставі рахунку-фактури. За умови реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, яка складена відповідно до вимог законодавства, діючого на дату її складання, та умов цього договору, Покупець здійснює остаточний розрахунок за кожну замовлену партію товару/поставлений товар протягом 180 календарних днів після підписання ОСОБА_4 вхідного контролю та сторонами акту приймання-передачі товару (видаткової накладної). Датою оплати по цьому договору визначається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до розділу 5 Договору, товар має бути поставлений у період з дати підписання цього договору про закупівлю до 31.12.2016 року (п. 5.1). Постачальний зобовязаний поставити заявнику партію товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту подання письмової заявки ОСОБА_4. В день отримання заявки Постачальник надсилає ОСОБА_4 повідомлення щодо прийняття заявки до виконання. Постачальник за 2 (два) робочих дня письмово повідомляє ОСОБА_4 про дату поставки партії товару. Разом із партією товару Постачальник, зобовязаний передати ОСОБА_4 в момент приймання-передачі товару пакет документів, оформлених належним чином державною (українською) мовою та завірений печаткою підприємства, а саме: акт приймання-передачі (видаткову накладну); товарно-транспортну накладну; рахунок-фактуру на оплату; документи що підтверджують якість та гарантійні зобовязання та інше. Приймання-передачі товару здійснюється за участю уповноважених представників ОСОБА_4 і Постачальника. Перехід права власності і ризику випадкової загибелі чи пошкодження товару від Постачальника до ОСОБА_4 відбувається після підписання накладних обома сторонами. Датою поставки заявленої партії товару є дата підписання акту приймання-передачі товару (видаткової накладної) обома сторонами (п.5.3). Поставка товару здійснюється за рахунок та транспортом Постачальника. Місце поставки товару (по заявці) склад ВАТ «Запоріжжяобленерго» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, будинок 25. Під час приймання-передачі товару у питаннях, не урегульовані цим договором, сторони керуються: «Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженою Постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР № П-7 від 25.04.1966 р.; «Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженою Постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР № П-6 від 15.06.1965 р. (п. 5.4).

Підпунктами 6.1.1 та 6.1.2 пункту 6.1 Договору передбачені обовязки ОСОБА_4, а саме: своєчасно та в повному обсязі здійснювати сплачувати за поставлений товар, та приймати поставлений товар згідно з актом приймання-передачі товару (видатковою накладною).

Згідно з підпунктом 6.4.1 пункту 6.4 Договору, Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016 року, в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобовязань.

Так, на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 230784,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами у справі видатковими накладними, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 25, 28), а саме:

- № 2149 від 22.08.2016 року на суму 221334,00 грн.;

- № 2215 від 29.08.2016 року на суму 9450,00 грн.

Товар прийнято відповідальними особами товариства відповідача, що підтверджується копіями довіреностей № 205 від 18.08.2016 року та №218 від 29.08.2016 року (а. с. 26, 29).

На оплату поставленого товару позивачем були виписані рахунки, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 24, 27), а саме:

- № 2853 від 22.08.2016 року на суму 221334,00 грн.;

- № 2921 від 29.08.2016 року на суму 9450,00 грн.

Також, позивачем були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи (а. с. 33, 34)

- № 238 від 22.08.2016 року на суму 221334,00 грн. (зареєстрована 05.09.2016 року);

- № 300 від 29.08.2016 року на суму 9450,00 грн. (зареєстрована 12.09.2016 року).

Втім, відповідач свої зобовязання з оплати за поставлений товар не виконав, у звязку з чим за ним утворився борг в розмірі 230784,00 грн., який позивач і намагається стягнути.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, умови поставки, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Умови оплати за товар узгоджено в п. 4.1 Договору, яким передбачено, що розрахунок за товар здійснюються ОСОБА_4 шляхом попередньої оплати (у разі фінансової спроможності ОСОБА_4) у розмірі до 50 % вартості кожної замовленої партії товару, що здійснюється на підставі рахунку-фактури. За умови реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, яка складена відповідно до вимог законодавства, діючого на дату її складання, та умов цього договору, Покупець здійснює остаточний розрахунок за кожну замовлену партію товару/поставлений товар протягом 180 календарних днів після підписання ОСОБА_4 вхідного контролю та сторонами акту приймання-передачі товару (видаткової накладної).

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобовязання, а саме поставив товар відповідачу, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, які засвідчують фактичну передачу товару Постачальником згідно п. 5.3 Договору, які знаходяться в матеріалах справи.

Обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений договором строк за поставлений згідно умов договору товар.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за договором щодо не здійснення оплати за поставлений товар в сумі 230784,00 грн. за видатковими накладними № 2149 від 22.08.2016 року та №2215 від 29.08.2016 року, які є первинними документами, згідно яких проводяться розрахунки між сторонами у справі. Відповідач доказів оплати заборгованості за поставлений товар за договором станом на час розгляду справи суду не надав.

За такими обставинами, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.» до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення основного боргу в сумі 230784,00 грн. за договором про закупівлю товарів № 350816 надання послуг від 10.08.2016 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 12 місяці починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому було винесене рішення, суд дійшов висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Статтею 121 ГПК України визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Законодавець встановлює, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з п. 7.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду обґрунтоване приписами статті 121 ГПК України, які передбачають наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До обставин, що ускладнюють виконання рішення відповідач відносить тяжкий фінансово-економічний стан, який обумовлений низькою платоспроможністю споживачів послуг ПАТ «Запоріжжяобленерго», встановленням НКРЕКП нульового нормативу відрахування коштів на поточний рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго», наявність податкового боргу та заборгованості з заробітної плати.

Вказані обставини боржник вважає винятковими, оскільки вони перешкоджають своєчасно виконати рішення у спосіб та порядок визначені судом, а тому просить задовольнити його клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду.

На підтвердження викладених обставин відповідач надав наступні документи: звіти про фінансові результати (звіти про сукупний дохід) за 1 півріччя 2016 року та 2016 рік, довідку № 003-003-97 від 16.03.2017 року нормативних відрахувань для ПАТ «Запоріжжяобленерго» у 2016 та 2017 роках з посиланням на постанови НКРЕКП про алгоритм перерахування коштів, довідку № 003-003/92 від 16.03.2017 року про кредиторську заборгованість станом на 01.02.2017 року, довідку № 003-003/94 від 16.03.2017 року щодо дефіциту обігових коштів, довідку № 003-003-96 від 16.03.2017 року щодо мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» в межах, передбачених затвердженою структурою тарифів на 2017 рік, довідку № 003-003/95 від 16.03.2017 року про податковий борг, довідку № 211-юр від 20.03.2017 року щодо заборгованості по заробітній платі.

Із звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік вбачається, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» за звітний період має прибуток 985000,00 грн. Разом з тим товариство за звітний період має нульовий показник збитку.

Таким чином, фінансово-економічний стан відповідача є складним. Разом з тим, судом враховано, що одночасне і повне виконання рішення суду в даній справі може призвести до збільшення заборгованості зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, заробітної плати, і як наслідок припинення господарської діяльності боржника.

Як вже зазначалось, представник позивача у судовому засіданні 19.04.2017 року не заперечував проти розстрочки виконання рішення у справі № 908/586/17, але на строк, що не перевищує двох місяців.

Відтак, задоволення заяви відповідача у повному обсязі, з огляду на ступінь його вини у виникненні спору, призвело б до непропорційного порушення балансу майнових інтересів позивача, у зв'язку з чим суд, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, з метою створення належних умов для виконання рішення суду, з огляду на необхідність збереження можливості відповідача продовжувати здійснення господарської діяльності.

Отже, враховуючи складний фінансовий стан боржника, суд дійшов висновку про можливість надання розстрочки виконання рішення в даній справі строком 2 (два) місяців.

При цьому, враховано, що розстрочка виконання рішення в даній справі саме два місяці не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, сприятиме як можливості продовження господарської діяльності боржника, і зробить реальною можливість отримання стягувачем стягнутих за рішенням суду коштів.

Суд наголошує на тому, що надання розстрочки не звільняє від виконання судового рішення і спрямовано на зменшення негативних наслідків для боржника при одночасному досягненні інтересу для кредитора, оскільки сприяє в повному обсязі виконанню судового рішення.

За такими обставинами, клопотання відповідача підлягає задоволенню частково, а тому слід надати Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» розстрочку виконання рішення суду у справі № 908/586/17 від 19.04.2017 року щодо стягнення з нього основного боргу в суму 230784,00 грн. на 2 (два) місяці рівними частинами шляхом сплати:

- суми 115392,00 грн. у строк до 19.05.2017 року,

- суми 115392,00 грн. у строк до 19.06.2017 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 3461,76 грн. покладаються на відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Заперечення відповідача щодо не доведеності отримання відповідачем рахунків за поставлений товар, які мали оформлюватись на виконання умов договору, не приймається судом виходячи з наступного.

Дійсно, у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем рахунків № 2853 від 22.08.2016 року та № 2921 від 29.08.2016 року. Однак, слід звернути увагу, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити надані послуги. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 29.09.2009 року у справі № 37/405.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2017 року, згідно частини 2 статті 85 Господарського процесуального кодексу України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 599, 629, 638, 639, 693, 712 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193, 265 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85, 121 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.» до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», 60035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.», 69076, м. Запоріжжя, Новобудов, 7, , основний борг в сумі 230784 (двісті тридцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 3461 (три тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 76 коп., видавши наказ.

3. Розстрочити виконання рішення суду від 19.04.2017 року у справі № 908/586/17 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», 60035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1Т.», 69076, м. Запоріжжя, Новобудов, 7, , основного боргу в сумі 230784 (двісті тридцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., на 2 (два) місяці рівними частинами шляхом сплати:

- суми 115392,00 грн. у строк до 19.05.2017 року,

- суми 115392,00 грн. у строк до 19.06.2017 року.

Повне рішення складено 24.04.2017 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.