ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" травня 2017 р.Справа № 916/3241/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГВИНПРОМ"

до відповідача: "СOM- LER-EXSPO" S.R.L.

про стягнення 5 000 доларів США, що еквівалентно 128 622 грн. 13 коп.

Суддя Петренко Н.Д.

при секретарі Вороніній Т.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №20.05.2016р.

від відповідача: не зявився, хоча сповіщений про дату, час та місце судового засідання.

Суть спору: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГВИНПРОМ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з "СOM- LER-EXSPO" S.R.L. заборгованості за контрактом №В-2016/2 на поставку винограду від 23.06.2016р. у розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 128 622,13грн.

Ухвалою господарського суду Одеського області від 30.11.2016р. було порушено провадження по справі №916/3241/16 із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Місцезнаходженням відповідача у справі є: Республіка Молдова, АТО Гагаузія, м. Комрат, вул. Леніна, 2а

З метою повідомлення у встановленому законом порядку відповідача по справі про дату, час та місце засідання суду, керуючись положеннями ст. 87, 125 Господарського процесуального кодексу України, ст. 5 Угоди Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, підписаної урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав 20 березня 1992 року, а саме ст. 5 вказаної Угоди, господарський суд Одеської області звертався до компетентного органу республіки Молдова для надання правової допомоги шляхом вручення відповідних процесуальних документів та в порядку ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупинялось.

В судове засідання, призначене на 18.04.2017 о 12:00 представник відповідача не з'являвся. Проте на електрону адресу суду надійшло клопотання відповідач про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено, розгляд справи був відкладений на 15.05.2017р. о 12:00.

Представник "СOM- LER-EXSPO" S.R.L. в судове засідання 15.05.2017р. не зявився, про причини свого не зявлення суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (вх. ГСОО №16102/17 від 10.05.2017р.). Відзив на позов не надав, тому справа розглядалась в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

23.06.2016р. між "СOM- LER-EXSPO" S.R.L. (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮГВИНПРОМ" (покупець) був укладений контракт №В-2016/2, за умовами якого продавець зобовязується поставити покупцю виноград свіжий, технічний, європейський білий та красний, подрібнений та навалом, врожаю 2016р., передбачений для подальшої промислової переробки та виготовлення вина (далі товар) в кількості не менше 2 000 т., а покупець зобовязується придбати товар в кількості та асортименті згідно інвойсів на кожну конкретну партію товару (п.1.1 контракту).

Кожна наступна партія товар постачається продавцем після заявки покупця з зазначенням найменування та обєму постачаємого товару, переданого по засобам факсимільного та/чи електронного звязку (п.1.2 контракту).

Пунктом 2.1 контракту передбачено, що ціна за одну тону товару визначається в додатках (специфікаціях) у ньому. Ціни на товар не є фіксованими та можуть бути змінені по згодою сторін. Сума договору визначається загальною вартістю всіх специфікацій (п.2.2 контракту).

Поставка товару здійснюється продавцем партіями на умовах та у строки, обумовлені в специфікаціях (п.3.1, п.3.3 контракту). Датою поставки вважається дата надходження товару на склад покупця, вказівки CMR (п.3.4 контракту). Місце поставки: Одеська область, Саратський район, с. Зоря, с. Кулевча, с. Плахтіївка.

Відповідно п. 4.1 контракту приймання товару по якості та кількості здійснюється згідно з товаросупроводжувальними документами.

Розділом 5 контракту передбачений порядок розрахунків. Так, пунктом 5.1 контракту встановлено, що валюта платежу долар США. Оплата кожної окремої партії постачаємого товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця, зазначеного в розділі 9 контракту (п.5.2 контракту). Умови оплати конкретної партії товару відображається сторонами в специфікації (п.5.3 контракту). Днем оплати вважається день надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п.5.4 контракту).

У разі якщо продавець не в змозі з будь-яких підстав здійснити поставку товару покупцю, згідно узгодженої заявки, він зобовязується здійснити повернення оплачених покупцем грошових коштів за нездійснену поставку товару на протязі 3 (трьох) банківських днів з дня надходження грошових коштів на рахунок продавця (п.7.2 контракт).

Дійсний контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 8.14 контракту).

12.07.2016р. між сторонами по справі була підписана специфікація №1, згідно якої продавець постачає покупцю виноград у кількості 25 тон за ціною 200 доларів США за 1 тону на загальну суму 5 000 доларів США.

Пунктом 3 специфікації встановлено наступний порядок оплати загальної вартості товару, постачаємого згідно відповідної специфікації, а саме: 50% вартості товару покупцем оплачується на умовах передоплати в строк до 05.08.2016р. включно, 50% вартості або кінцевий розрахунок за фактично поставлений товар покупцем оплачується протягом 7 банківських днів з моменту отримання товару.

Строк поставки товару згідно даної специфікації до 05.09.2016р.

01.08.2016р. між сторонами про справі була підписана додаткова угода №1, відповідно якої сторони дійшли згоди п. 3.1 викласти у наступній редакції: „Порядок оплати загальної вартості суми товару, поставленого згідно відповідної специфікації наступний: 50% вартості товару покупцем оплачується на умовах передоплати в строк до 05.08.2016р. включно, 50% вартості товару покупцем оплачується на умовах передоплати строк до 01.10.2016р..

05.08.2016р. між сторонами про справі була підписана додаткова угода №2, відповідно якої сторони дійшли згоди п. 1.1 викласти у наступній редакції: „Продавець зобовязується поставити покупцю „виноград технічний, свіжий, ручної збірки, відділений від гребна, європейських сортів, зрощений в Молдові, врожаю 2016р., передбачений для подальшої промислової переробки та виготовлення вина, у кількості не менше 2 000 тон, а покупець зобовязується придбати товар в кількості та асортименті згідно інвойсів, на кожну конкретну партію товару. Сторони домовились змінити строки поставки товару, зазначені в специфікації №1 та продовжити їх до 01.12.2016р.

Позивач вказує, що на виконання умов контракту та специфікації №1, згідно платіжних доручень №4 від 01.08.2016р. та №5 від 23.09.2016р. було перераховано відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 128 622,13грн.

Проте, відповідач своїх зобовязань за контрактом не виконав, жодних поставок товару не здійснив.

Позивач неодноразова надсилав на адресу відповідача листи від 03.11.2016р. за №03/11-01 та від 11.11.2016р. №б/н з повідомлення про нездійснення поставки товару, в звязку з чим виникла заборгованості у розмірі зробленої ним передоплати в сумі 5 000 доларів США.

Втім відповідач, відповідні листи проігнорував, залишивши їх без відповіді та задоволення.

Враховуючи не належне виконання відповідачем свої зобовязань щодо поставки оплаченого товару, товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГВИНПРОМ" звернулось до господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права, обґрунтовуючи свої вимоги посиланнями на положення п.1 ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", ст.ст. 1, 3, 13, 54, п. 4 ч.1 ст. 55 ГПК України, ст. ст. 193, 217, 231 ГК України, ч. 1, 4 ст. 202, ст. 203, ч. 1, ч. 2 ст. 509, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 626, 629, ч. 1, ч. 2 ст. 639, ст. 712 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, керуючись наступним:

Згідно зі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Частиною.1 ст.9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 Закону України „Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Як встановлено судом між сторонами по справі був укладений контракт №В-2016/2, за умовами якого продавець зобовязується поставити покупцю „виноград технічний, свіжий, ручної збірки, відділений від гребна, європейських сортів, виращений в Молдові, врожаю 2016р., передбачений для подальшої промислової переробки та виготовлення вина, у кількості не менше 2 000 тон, а покупець зобовязується придбати товар в кількості та асортименті згідно інвойсів, на кожну конкретну партію товару.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Із змісту ст. 693 Цивільного кодексу України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтями 53, 59, 62 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року, передбачено, що покупець зобов'язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції. Покупець зобов'язаний сплатити вартість у день, який встановлено чи може бути визначено згідно з договором та цією Конвенцією, без необхідності якогось запиту або виконання яких-небудь формальностей з боку продавця. Продавець може вимагати від покупця сплати ціни, прийняття поставки або виконання ним інших зобов'язань, якщо тільки продавець не вдався до засобу правового захисту, не сумісного з такою вимогою.

Судом встановлено, що порядок оплати загальної вартості суми товару, який має бути поставлений згідно відповідної специфікації є наступний: 50% вартості товару покупцем оплачується на умовах передоплати в строк до 05.08.2016р. включно, 50% вартості товару покупцем оплачується на умовах передоплати строк до 01.10.2016р. (п. 1 додаткової угоди №1 від 01.08.2016р.

Позивач, згідно платіжних доручень №4 від 01.08.2016р. та №5 від 23.09.2016р. перерахував відповідачу передоплату в загальному розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 128 622,13грн. Втім, відповідач свого обовязку щодо поставки товару не здійснив.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №В-2016/2 від 23.06.2016р. у розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно 128 622,13грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у встановленому законом порядку Відповідачем не спростовані.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частково, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1 930грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГВИНПРОМ" задовольнити.

2. Стягнути з "СOM- LER-EXSPO" S.R.L. (Республіка Молдова, АТО Гагаузія, м. Комрат, вул. Леніна, 2а, Банк BC MOLDOVA-AGROINDBANK SA, SWIFT AGRNMD2X, АТО Гагаузія, м. Комрат, вул. Третьякова, 17а, розрахунковий рахунок №MD11AG12664327, Банк The of New York Mellon. New York, SWIFT: IRVTUS3N) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГВИНПРОМ" (68251, Одеська область, Саратський район, с. Зоря, вул. Мира, 349, , поточний рахунок в доларах США №1486 відкритий в АТ „ОТР БАНК, України, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, б. 43, МФО 300528. , SWIFT: OTPVUAUK) основний борг в сумі 5 000 (пять тисяч) доларів США, що еквівалентно 128 622 (сто двадцять вісім тисяч шістсот двадцять дві) грн. 13коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 930 (одна тисяча девятсот тридцять) грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 травня 2017 р.

Суддя Н.Д. Петренко