ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року Справа № 904/11376/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

суддів: Науменко І.М., Кузнецов В.О.

Секретар судового засідання Пінчук Є.С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №14-127 від 13.05.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №7 від 30.12.2016 р.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 року у справі № 904/11376/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Теплогенерація", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 2 552 107,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 року у справі №904/11376/16 (суддя Мельниченко І.Ф.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що на день набрання чинності Закону України №1730-VIII від 03.11.16р. заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ була відсутня. Позивач звернувся з позовною заявою 01.12.2016 р., тобто, після набрання чинності Закону. Отже, пеня, річні та інфляція останнім нараховані всупереч норм зазначеного вище Закону, а тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просило рішення скасувати, прийняти нове про повне задоволення позову. Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- застосування Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (надалі Закон) до спірних відносин є неправомірним;

- учасниками процедури врегулювання заборгованості є теплопостачальні та теплоґенеруючі організації, включені до реєстру, порядок ведення та користування яким затверджується Кабінетом Міністрів України;

- на даний час реєстр підприємств, що беруть участі у процедурі врегулювання заборгованості, Кабінетом Міністрів України не сформований, Відповідач до реєстру не включений;

- відповідно до умов договору, газ використовується відповідачем для власних потреб, в той час як відповідно до ч.3 ст.7 Закону України №1730-VIII списання заборгованості розповсюджується на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2014 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (правонаступником якої є публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Продавець) та приватним акціонерним товариством "Теплогенерація" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 402/15-ПР.

Відповідно до п.1.1. вказаного договору Продавець обовязується передати у власність Покупцю (відповідачу) у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно п.6.1. договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку: оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; оплата в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5-го та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Сторонами в договорі передбачена відповідальність у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; за прострочення оплати понад 30 днів сторони встановили додаткову відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 7% від суми простроченого платежу (п.7.2. договору).

На виконання умови договору, позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 7 139 301,75 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 32-35), які підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств сторін.

За твердженням Позивача, внаслідок неналежного виконання Відповідачем зобов'язань за Договором щодо повної та своєчасної оплати поставленого газу, Позивач нарахував до сплати Відповідачу пеню за періоди прострочення з 15.02.2015р. по 30.06.2015р. та з 15.01.16р. по 18.02.16р. на загальну суму 1 028 810,47 грн., суму штрафу - 499 751,12 грн., річних за загальний період прострочення з 15.02.2015р. по 18.02.16р. на суму 54 117,29 грн., інфляції з березня по липень 2015 року - 969 429,11 грн., що стало підставою для звернення Позивача з даним позовом до суду.

30.11.2016 р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" ( далі Закон ), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 1 Закону визначено яка саме кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу за спожитий природний газ підлягає врегулюванню.

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (частина 1 статті 3 Закону).

Відповідно до статті 3 Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, яким визначені дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закон на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

У даній справі предметом спору є стягнення пені, штрафу, інфляційних нарахувань та 3% річних, нарахованих на основну заборгованість за спожитий природний газ, яка була у повному обсязі погашена Відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач є теплогенеруючою організацією та теплопостачальною організацією, здійснює виробництво та постачання електричної енергії (а.с.66-70). Таким чином, на Відповідача поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 р. № 1730-VIII.

За висновком суду першої інстанції, у звязку з тим, що станом 30.11.2016 року - день набрання чинності Закону - основна заборгованість у Відповідача перед Позивачем відсутня, а тому нараховані позивачем пеня, штраф, інфляційні та річні відсотки, які є предметом позову, підлягають списанню відповідно до норм зазначеного вище Закону.

Колегія суддів поділяє висновок місцевого господарського суду, вважає його таким, що зроблений на підставі повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 19.04.2017р. по справі №912/487/15-г.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог є правомірним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 року у справі №904/11376/16 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі 15.05.2017р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко