ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 5016/1956/2012(5/74)
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя: В.В.Лашин

судді: К.В.Богатир

І.Г.Філінюк

При секретарі А.В. Безпалюку

Представники учасників провадження в судове засідання не з'явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 13.03.2017р.

по справі № 5016/1956/2012(5/74)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва

до боржника Приватної виробничо-торгівельної фірми "АГРОДІЛО"

Ліквідатор: арбітражний керуючий Сашин Олександр Андрійович

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.09.2012 р. за заявою Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва порушено провадження у справі про банкрутство приватної виробничо-торгівельної фірми «Агроділо» (у наступному за текстом - ПВТФ «Агроділо») з урахуванням особливостей, передбачених статтею 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону, чинній до 19.01.2013 р. (далі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 31.10.2012 р. ПВТФ «Агроділо» визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру; визнано безспірні вимоги УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва в сумі 6746,52 грн.; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сашина О.А. (ліцензія серія АВ № 600673 від 24.02.2012 р.), якого зобов'язано здійснити ліквідацію боржника відповідно до вимог Закону.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року (суддя Ржепецький В.О.) арбітражного керуючого Сашина О.А. усунуто від виконання обов'язків ліквідатора боржника.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, арбітражний керуючий Сашин О.А. в апеляційній скарзі просить її скасувати, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права, оскільки за час виконання своїх обов'язків жодного нарікання від суддів на роботу арбітражного керуючого не надходило, ліквідатором вчинені усі належні дії відповідно до Закону про банкрутство. Скаржник зазначає про хибність висновку суду першої інстанції щодо переходу до загальної процедури банкрутства у зв'язку із виявленням майна банкрута, так як це можливе лише у випадку, якщо сума виручки від продажу такого майна більша від суми, необхідної для покриття витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство та виключно за клопотанням ліквідатора.

Представники учасників провадження в судове засідання не з'явилися, хоча були належні чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили і таким чином не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням вимог Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 Закону про банкрутство у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором ініціюючого кредитора за згодою останнього.

За приписами статті 25 Закону про банкрутство з дня свого призначення ліквідатор виконує повноваження керівника боржника банкрута, аналізує фінансове становище банкрута, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством, вживає заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

У разі виявлення майна відсутнього боржника ліквідатора має бути замінено за клопотанням кредитора арбітражним керуючим, про що господарський суд виносить ухвалу (ч. 3 ст. 52 Закону про банкрутство).

Частиною 6 статті 52 названого Закону передбачено, що за клопотанням ліквідатора у разі виявлення ним майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд може винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої цією статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході ліквідаційної процедури ліквідатором здійснювалися на виконання своїх повноважень, визначених статтею 41 Закону про банкрутство, відповідні дії. Зокрема, проведено інвентаризацію майна банкрута, подано 24 заяв та скарг до правоохоронних органів та до прокуратури, заявлені позовні вимоги про визнання недійсними договір відчуженням майна банкрута, які не були задоволені через пропуск позовної давності по незалежним від арбітражного керуючого обставинам, а також здійснювалися інші заходи.

Так, ліквідатором було виявлено нерухоме майно - майновий комплекс, що розташований за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Новопетрівка, вул. Степова, буд. 1-а.

Згідно до висновку експертної установи ТОВ НЦОЕА «ПиКан» від 28.10.2014 р., оціночна вартість майнового комплексу склала 51 709 грн.

07 червня 2014 року ліквідатором Сашиним О.А. було укладено з організатором електронних торгів - Товарною біржею «Електронні торги України» договір про проведення аукціону № 07/06-2014/05 з продажу майна банкрута.

26.12.2014 р. ліквідатором Сашиним О.А. було укладено з переможцем аукціону договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості.

Згідно з п. п. 2.2., 2.3. зазначеного договору гарантійний внесок у сумі 5170,90 грн. сплачений покупцем, зараховується до ціни продажу майна. Покупець зобов'язався перерахувати на поточний рахунок продавця грошові кошти у сумі 47055,19 грн. у повному обсязі протягом 5 днів з моменту укладення Договору.

Зазначене майно передано ліквідатором покупцеві за актом приймання-передачі від 26.12.2014 р.

Виносячи оскаржувану ухвалу, господарський суд зазначив, що неподання ліквідатором у разі виявлення майна банкрута заяви про перехід до загальних судових процедур у справі про банкрутство свідчить про те, що він діє в порушення інтересів боржника та кредиторів, оскільки ним фактично позбавлено кредиторів прав, які безпосередньо витікають із застосування судом загальних процедур банкрутства, зокрема, права на розгляд кредиторських вимог судом, права участі у зборах кредиторів та комітеті кредиторів, права на справедливий розподіл коштів, отриманих від реалізації майна боржника у відповідності до встановленої Законом черговості, тощо. Крім того, такими діями ліквідатора порушено право боржника на відновлення своєї платоспроможності шляхом застосування процедур розпорядження майном, санації або мирової угоди.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія не може погодитися зі згаданими висновками суду першої інстанції.

Обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) банкрута, його потенційних кредиторів шляхом надіслання запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження), надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, витребування в органах державної виконавчої служби виконавчих проваджень, порушених кредиторами боржника та повідомлення зазначених кредиторів про перебування боржника в ліквідаційній процедурі та права кредиторів заявити свої грошові вимоги.

При цьому, при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів (ч. 6 ст. 3-1 Закону про банкрутство).

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону про банкрутство у разі виявлення ліквідатором майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, сума виручки від продажу такого майна направляється на покриття витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство. Тобто, у такому випадку законодавцем не передбачено перехід до загальних судових процедур банкрутства.

У той же час, згідно із ч. 6 ст. 52 Закону про банкрутство за клопотанням ліквідатора у разі виявлення ним майна відсутнього боржника, визнаного банкрутом, господарський суд може винести ухвалу про припинення процедури ліквідації, передбаченої цією статтею, і переходу до загальних судових процедур у справі про банкрутство, передбачених цим Законом.

Отже, господарський суд здійснює перехід до загальних судових процедур у разі виявлення майна відсутнього боржника, сума виручки від продажу якого більша від суми, необхідної для покриття витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство, а також за умови наявності клопотання про це ліквідатора.

Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2014 року по справі № 3-127гс14, а також у постановах Вищого господарського суду України від 06.06.2012 р. у справі № 9/143б/74б, від 24.09.2014 р. у справі № 6/100-10, від 21.07.2015 р. у справі № 5021/1783/12.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що господарським судом Миколаївської області передчасно зроблено висновки про неналежне виконання ліквідатором покладених на нього обов'язків, а тому оскаржувана ухвала про усунення арбітражного керуючого Сашина О.А. від виконання обов'язків ліквідатора ПВТФ «Агроділо» підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича задовольнити, а ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 р. у справі № 5016/1956/2012 (5/74) - скасувати.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя К.В. Богатир

Суддя І.Г. Філінюк