ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.05.2017 р. Справа№ 914/856/17

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю., розглянувши матеріали за позовом: ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна», м.Львів, ЛМГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна», м.Львів

до відповідача : Львівської обласної ради, м.Львів

про визнання права власності, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності, усунення перешкод у користуванні майном

Встановив: ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна», м.Львів, ЛМГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна», м.Львів звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Львівської обласної ради, м.Львів про визнання за ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна» права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Короленка, 1а, визнання недійсним підпункту 9 пункту 6 рішення XXI сесії V-го демократичного скликання Львівської обласної ради № 477 від 26.02.2008р. «Про питання врегулювання прав власності на об»єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області» в частині оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на приміщення кінотеатру ім.Короленка за адресою м.Львів, вул.Короленка, 1а, визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2008р. про реєстрацію права комунальної власності Львівської обласної ради на кінотеатр ім.Короленко по вул.Короленка, 1а у м.Львові, усунення перешкоди в користуванні власністю шляхом заборони Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради вчиняти будь-які дії по виселенню Львівської міської громадської організації «Російське товариство імені ОСОБА_1» з нежитлового приміщення по вул.Короленка,1а у м.Львові.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність її повернення без розгляду. Роблячи такий висновок, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктами 2, 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштовий адрес, не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У позовній заяві не вказано повного найменування позивачів.

Крім цього, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (п. 2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивачами заявлено у справі чотири вимоги: 1) про визнання за ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна» права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Короленка, 1а; 2)визнання недійсним підпункту 9 пункту 6 рішення XXI сесії V-го демократичного скликання Львівської обласної ради № 477 від 26.02.2008р. «Про питання врегулювання прав власності на об»єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області» в частині оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на приміщення кінотеатру ім.Короленка за адресою м.Львів, вул.Короленка, 1а; 3)визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2008р. про реєстрацію права комунальної власності Львівської обласної ради на кінотеатр ім.Короленко по вул.Короленка, 1а у м.Львові; 4)усунення перешкоди в користуванні власністю шляхом заборони Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради вчиняти будь-які дії по виселенню Львівської міської громадської організації «Російське товариство імені ОСОБА_1» з нежитлового приміщення по вул.Короленка,1а у м.Львові. Відтак, позивачами заявлено , у тому числі й майнову вимогу. З долучених до позовної заяви квитанцій №17621465 від 03.05.2017р. та № 17621490 від 03.05.2017р. вбачається, що ЛМГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна» сплатило 1600грн. судового збору та ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна» сплатило 4800,00грн. судового збору.

Частиною другою статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру -1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачами сплачено 1600грн. судового збору за кожну з позовних вимог, у тому числі й з позовної вимоги про визнання права власності. Судовий збір за подання позовної заяви про визнання права власності повинен визначатись з вартості спірного майна. Однак, жодних доказів, які б свідчили про вартість (станом на день звернення позивачів з позовом до суду) спірного майна, на яке ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна» просить суд визнати його право власності і з якої повинен визначатися розмір судового збору, суду не подано. У позовній заяві відсутні й посилання ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна» на докази, які б підтверджували його доводи про те, що вартість спірного майна не перевищує 106667грн. станом на дату подання позову (03.05.2017р.). Акт №6 від 28.11.1990р. не є належними доказом, з якого можна визначити вартість майна, на яке позивач просить визнати право власності. ОСОБА_2 містить відомості щодо початкової вартості. Проте, у ньому не вказано грошової одиниці цієї вартості та дати визначення початкової вартості. Крім цього, ця дата не може бути пізнішою, ніж 28.11.90р. У той час як при визначенні ціни позову слід виходити з вартості майна на день звернення позивача з позовом до суду. Суд не вправі самостійно визначати вартість майна станом на дату подання позову, так як згідно п. 2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України такий обов»язок покладається на позивача.

Суд звертає увагу позивачів й на те, що відповідно до частини другої статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.2, п.4 ст.63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути ГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна», м.Львів, ЛМГО «Російське товариство ім.О.Пушкіна», м.Львів позовну заяву від 28.04.2017р. (вхідний номер суду 892 від 03.05.2017р.) і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатками на 40 аркушах.

Суддя Бортник О.Ю.