ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

21.04.2017 р. Справа № 907/101/17

За позовом Приватного акціонерного товариства Закарпатавтотранс, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гапак Транс, с. Оноківці Ужгородського району

про стягнення суми 161 100 грн. штрафних санкцій за порушення виконання зобовязань за договором про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність № 163 від 21.02.2017 року

ОСОБА_3, довіреність б/н від 03.01.2017 року

ОСОБА_4, довіреність б/н від 03.01.2017 року

Відповідача ОСОБА_5, директор

ОСОБА_5, довіреність № 1984 від 17.11.2016 року

ОСОБА_6, адвокат, договір б/н від 11.10.2016 року

СУТЬ СПОРУ: Приватним акціонерним товариством Закарпатавтотранс, м. Ужгород заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гапак Транс, с. Оноківці Ужгородського району про стягнення суми 161 100 грн. штрафних санкцій за порушення виконання зобовязань за договором про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, які обґрунтовані покликанням на порушення відповідачем протягом періоду з 01.02.2016 року по 22.01.2017 року включно взятих на себе зобовязань за договором про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року. Зокрема, вказують на те, що відповідачем у зазначеному періоді допущено 2 834 зриви рейсів без поважних причин та завчасного повідомлення автостанції, а також 194 незаїзди на автостанції позивача, передбачені розкладами руху, у звязку з чим, відповідачеві згідно п. п. 4.2.1., 4.2.2. договору про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року, нараховано суму 161 100 грн. штрафних санкцій з розрахунку 50 грн. за кожний зрив рейсу без повідомлення автостанції та 100 грн. за кожний випадок порушення графіку руху у вигляді незаїзду на автостанцію згідно розкладу. Наполягають на доведеності фактів порушення відповідачем умов укладеного договору звітами із диспетчерського журналу позивача; щомісячними актами звірки та актами виконаних робіт; шляховими (дорожніми) листами; квитково касовими листами та касовими книгами відповідача; вимогами про сплату штрафних санкцій за порушення умов договору; перепискою позивача з організатором перевезення Закарпатською обласною державною адміністрацією; письмовими скаргами пасажирів та місцевих органів влади/органів місцевого самоврядування з приводу невиконання (неналежного) виконання перевезень.

На виконання призначеної судом у даній справі звірки даних щодо документального відображення фактів порушень, стосовно яких заявлено позовні вимоги у даній справі, подали суду акти звірки розрахунків у редакції позивача, що відповідачем не погоджені та не підписані, якими визначено допущення зривів рейсів відповідачем у загальній кількості 2 830, та незаїздів у кількості 200.

Поданими в судовому засіданні додатковими письмовими поясненними до заявлених позовних вимог № 360/07-04 від 21.04.2017 року позивач, з посиланням на дослідження ним додатково поданих відповідачем документів (оголошення про конкурс на перевезення, лист розяснення Закарпатської облдержадміністрації щодо призначення рейсів як оборотних, Єдиний електронний реєстр міжміських та приміських автобусних маршрутів, організатором яких є Закарпатська облдержадміністрація на виконання наказу Мінінфраструктури від 20.05.2013 року № 305), просить суд при розгляді справи врахувати, що виходячи з кваліфікації спірних рейсів не як окремих, а оборотних (при яких автобус, що прибув на кінцеву автостанцію, одразу вирушав у зворотному напрямку на початкову автостанцію в найближчий за графіком руху час відправлення), відповідачем повністю зірвано 879 оборотних рейсів у спірному періоді, чим допущено невиконання договірного господарського зобовязання. Зазначає, що виходячи із кваліфікації рейсів, як оборотних, між сторонами спору немає розбіжностей щодо кількості допущених порушень умов договору про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року зі складом правопорушення зрив рейсу. Поданими поясненними просить суд також врахувати те, що факти зриву вказаної кількості оборотних рейсів визнаються і самим відповідачем у поданому суду відзиві на позов та актах звірки, у звязку з чим просить вважати даний факт встановленим і таким, з яким згідні обидві сторони, та не призначати сторонам додаткової звірки з цих питань, а винести в даному судовому засіданні рішення по суті заявлених позовних вимог. Покликаючись на вину відповідача, з якої виник спір, позов щодо якого було подано до суду у даній справі, просить суд судові витрати у справі покласти на відповідача повністю, навіть у разі часткового задоволення позовних вимог.

Відповідач згідно поданого суду відзиву на позов б/н від 07.03.2017 року проти позовних вимог заперечив частково, визнавши при цьому зрив без поважних причин 879 оборотних рейсів, та часткове виконання 704 оборотних рейсів. Заперечив допущення відповідачем 194 незаїздів на автостанції позивача. Також, поданим відзивом на позов наголосив на можливості суду зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій, до суми 10 310 грн. 67 коп. Долучені до відзиву акти звірки даних щодо документального відображення фактів порушень, у редакції відповідача, містять інформацію про допущення відповідачем порушення договірних зобовязань, а саме, допущення зривів оборотних рейсів у кількості 879, та часткове виконання оборотних рейсів у кількості 704. Кількість здійснених незаїздів на станції позивача 0.

При цьому, поданою в судовому засіданні заявою б/н від 21.04.2017 року відповідач визнав позовні вимоги частково на суму 63 350 грн., яка складається із суми 43 950 грн. штрафу за зриви 879 оборотних рейсів протягом періоду з 01.02.2016 року по 22.01.2017 року, та суми 19 400 грн. штрафу за 194 незаїзди на автостанції позивача у цьому ж періоді. При цьому, не заперечив проти стягнення з відповідача суми 2 416 грн. 50 коп. судового збору.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

На підставі статі 43 Закону України Про автомобільний транспорт 08.10.2013 року Закарпатською обласною державною адміністрацією оголошено конкурс з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування. Обєктом конкурсу є маршрут (кілька маршрутів) приміського автобусного сполучення або один оборотний рейс міжміського автобусного сполучення, зокрема, рейс № 465 за маршрутом Ужгород Великий Березний із двадцятьма трьома оборотними рейсами, рейс № 469 за маршрутом Ужгород Зарічово із трьома оборотними рейсами, рейс № 499 за маршрутом Ужгород Ворочово із чотирма оборотними рейсами.

За результатами конкурсу, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гапак Транс, с. Оноківці Ужгородського району, як перевізником, укладено договори із Закарпатською обласною державною адміністрацією про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 59-1 від 07.11.2013 року, № 59-2 від 07.11.2013 року, № 081611 від 15.03.2016 року, а саме, на маршрутах № 465 Ужгород Великий Березний, № 469 Ужгород Зарічово, № 499 Ужгород Ворочово.

Згідно пункту 1.2. договорів перевізник (відповідач) набув право на обслуговування автобусних маршрутів Ужгород Великий Березний № 465, Ужгород Зарічово № 469, Ужгород Ворочово № 499 у відповідності до конкурсних умов.

Регулярність пасажирських перевезень визначено розкладами руху на зазначених маршрутах.

На підставі п. 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 року (далі Правила) та договорів перевізника з місцевим органом виконавчої влади, а саме, № 59-1 від 07.11.2013 року, № 59-2 від 07.11.2013 року, № 081611 від 15.03.2016 року, 14.11.2013 року між Приватним акціонерним товариством Закарпатавтотранс (власником автостанції, позивачем у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гапак Транс (перевізником, відповідачем у справі) укладено договір № 22 про надання послуг автостанцією перевізникові (далі Договір), за умовами п. 1.1. якого власник автостанції за завданням перевізника надає йому на території своїх автостанцій (автовокзалів) комплекс обовязкових та передбачених законодавством послуг, повязаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом перевізника, продажем проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги відповідно до вимог Закону України Про автомобільний транспорт та Правил.

Термін дії договору відповідно до п. 9 встановлено з 14.11.2013 року по 06.11.2018 року.

Умовами вказаного Договору до обовязків сторін віднесено, зокрема, обовязок ПрАТ „Закарпатавтотранс надавати послуги, повязані з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів та їх багажу транспортом перевізника; здійснювати продаж квитків на проїзд та перевезення багажу; здійснювати диспетчерське управління та організацію прибуття і відправлення автобусів; проводити не рідше одного разу на місяць з перевізником звірку взаємних розрахунків (п. 2.1. розділу 2 Договору).

Пунктом 2.3. Договору визначені обовязки перевізника, зокрема, здійснювати відправлення свого транспорту виключно з автовокзалів, автостанцій та диспетчерських пунктів, передбачених розкладом руху за певним маршрутом організатором перевезень; проводити не рідше одного разу на місяць з власником звірку взаємних розрахунків; у разі неможливості виконати рейс, невідкладно сповістити про це власника письмово чи за допомогою засобів звязку.

Оплата послуг та порядок розрахунків визначені у розділі 3 Договору, яким, зокрема, встановлено, що грошові кошти в розмірі 83% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків (тобто чистої суми вартості за тарифом на перевезення та багажу, без урахування додаткових збрів та ПДВ), а також ПДВ на дану суму підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок перевізника.

Сторонами договору узгоджена відповідальність за невиконання обовязків, передбачених Договором. Зокрема, відповідальність перевізника (відповідача) ТОВ Гапак Транс визначена п. 4.2. договору, а саме, підпунктами 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3.

Згідно п. 4.2.1. за зрив рейсу без попередження власника згідно підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору та за відсутності форс мажорних обставин, передбачено сплату власнику штрафної санкції у розмірі 50 грн. у приміському сполученні, 50 грн. у внутрішньообласному сполученні, 100 грн. у міжобласному сполученні та 100 грн. у міжнародному та міжобласному сполученні (з використанням автобусів підвищеної комфортності).

За положеннями п. 4.2.2. порушення графіку руху у разі прибуття на автостанцію (автовокзал) формування відправлення із запізненням більше ніж на 15 хв., яке викликане форс мажорними обставинами або станом дорожнього покриття має наслідком сплату перевізником власнику 30 грн., а у разі незаїзду згідно розкладу руху 100 грн.

За зміну класу рухомого складу, про яку не було повідомлено відповідно до підпункту 2.3.2. пункту 2.3. цього Договору перевізник сплачує власнику 5 грн.

Невиконання відповідачем у період з 01.02.2016 року по 22 січня 2017 року взятих на себе зобовязань за договором № 22 про надання послуг автостанцією перевізникові від 14.11.2013 року, що полягають у зривах рейсів без повідомлення автостанції у кількості 2 834 та 194 незаїздах автобусів на автостанції, які передбачені розкладом руху, стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення штрафних санкцій за порушення договірних зобовязань.

На підтвердження фактів порушення відповідачем договірних зобовязань, за які нараховано санкції, що є предметом даного спору, позивач посилається на дані звіту диспетчерського журналу позивача, який ведеться у електронному вигляді за допомогою автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями „Автостанція, зареєстрованої на підставі свідоцтва Міністерства освіти і науки України ВР № 00124, яка використовується позивачем на підставі договору про передачу науково технічної продукції № 17/2010-86 від 11.10.2010 року та введена в роботу ПрАТ „Закарпатавтотранс наказом № 383 від 21.10.2010 року.

Також, доказами, що підтверджують порушення відповідачем договірних зобовязань, позивач зазначає щомісячні акти звірки та акти виконаних робіт, які складаються сторонами на виконання договору № 22 від 14.11.2013 року; шляхові (дорожні) листи відповідача з відмітками про заїзди та виїзди з автостанції позивача; квитково касові листи та касові книги відповідача; вимоги про сплату штрафних санкцій за порушення умов договору; переписку позивача з організатором перевезення Закарпатською обласною державною адміністрацією щодо вжиття заходів до перевізника у звязку із систематичним порушенням регулярності рейсів; письмові скарги пасажирів та місцевих органів влади/органів місцевого самоврядування з приводу невиконання (неналежного) виконання перевезень.

В процесі розгляду справи, суд, з огляду на великий обсяг первинних документів, враховуючи, що спір стосується діяльності сторін протягом тривалого періоду, значної кількості маршрутів та двох видів порушень, зобовязав сторони провести звірку даних щодо документального відображення фактів порушень, стосовно яких заявлено позовні вимоги, на підставі даних диспетчерського журналу ПрАТ Закарпатавтотранс та дорожніх і квитково касових листів ТОВ Гапак Транс.

В ході проведення звірки, сторонами не досягнуто згоди щодо кількості допущених відповідачем порушень договірних зобовязань у звязку з різною кваліфікацією виконуваних відповідачем рейсів, внаслідок чого, сторонами оформлено акти звірки кожною із сторін у своїй редакції.

Зокрема, за даними позивача, відповідачем допущено 2 830 зривів рейсів та 200 незаїздів на автостанції позивача. За даними відповідача, ним здійснено 879 зривів оборотних рейсів, часткове виконання 704 оборотних рейсів, та не допущено порушень у вигляді незаїздів.

В подальшому, сторони з врахуванням умов конкурсу з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, листа Закарпатської обласної державної адміністрації № 01-14/11/03 від 20.02.2017 року, Єдиного електронного реєстру міжміських та приміських автобусних маршрутів, організатором яких є Закарпатська обласна державна адміністрація, дійшли згоди щодо кваліфікації виконуваних відповідачем рейсів як оборотних.

Додатковими поясненнями № 360/07-04 від 21.04.2017 року позивач інформував суд про те, що виходячи із оборотності виконуваних відповідачем рейсів, останнім допущено зрив 879 оборотних рейсів.

Відповідач, в свою чергу, поданою суду заявою б/н від 21.04.2017 року визнав позовні вимоги на суму 63 350 грн., яка складається із суми 43 950 грн. штрафу за зриви 879 оборотних рейсів протягом періоду з 01.02.2016 року по 22.01.2017 року, та суми 19 400 грн. штрафу за 194 незаїзди, допущені у цьому ж періоді.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 розділу 1 Закону України „Про автомобільний транспорт: автобусний маршрут шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів; автобусний маршрут загального користування автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення; графік руху відомості про час і послідовність виконання рейсу; автостанція споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під'їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів; рейс рух транспортного засобу від початкового до кінцевого пункту маршруту; оборотний рейс рух автобуса від початкової до кінцевої зупинки маршруту і у зворотному напрямку до початкової зупинки.

З огляду на наведене визначення терміну „рейс, зірваний рейс, в тому числі і оборотний це той рейс, який не відбувся.

При цьому, незаїздом належить визнати невиконання перевізником обов'язку щодо прибуття автобусів відповідно до розкладу руху на проміжні автостанції згідно затвердженого маршруту, оскільки згідно п. 2.3.1. перевізник зобовязаний здійснювати відправлення свого транспорту виключно з автовокзалів, автостанцій та диспетчерських пунктів, передбачених розкладом руху за певним маршрутом.

Приписами ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Заявлені до стягнення санкції ґрунтуються на умовах договору сторін, що відповідає положенням вищевказаних норм Господарського кодексу України.

Аналізуючи умови конкурсу з перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, за результатами якого відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гапак Транс укладено договори із Закарпатською обласною державною адміністрацією про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 59-1 від 07.11.2013 року, № 59-2 від 07.11.2013 року, № 081611 від 15.03.2016 року, та в подальшому договір із Приватним акціонерним товариством Закарпатавтотранс про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року, суд констатує, що при виконанні рейсів № 465 Ужгород Великий Березний, № 469 Ужгород Зарічово, № 499 Ужгород Ворочово відповідачем здійснюються саме оборотні рейси.

Виходячи із оборотності здійснюваних відповідачем рейсів № 465 Ужгород Великий Березний, № 469 Ужгород Зарічово, № 499 Ужгород Ворочово, здійсненою судом перевіркою фактів допущених відповідачем зривів рейсів, що підтверджуються доданими сторонами до матеріалів справи документами, та у звязку з цим перерахунком суми штрафних санкцій за період з 01.02.2016 року по 22.01.2017 року, встановлено правомірність нарахування позивачем до стягнення з відповідача суми 43 950 грн. штрафних санкцій за зриви 879 оборотних рейсів, нарахованих виходячи із суми 50 грн. за кожен факт зриву рейсу.

Решта рейсів, вказаних позивачем як зірваних ТОВ Гапак Транс, матеріалами справи не підтверджена, що визнано і представниками позивача у поданих суду додаткових поясненнях, з огляду на що і решта суми заявлених позивачем до стягнення з відповідача штрафних санкцій за зриви рейсів стягненню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми 19 400 грн. штрафних санкцій за порушення відповідачем договірних зобовязань у вигляді незаїздів на автостанції позивача при виконанні рейсів згідно графіку руху на певному маршруті у кількості 194 незаїзди, із допущених у період з 01.02.2016 року по 22.01.2017 року незаїздів, суд зазначає про її підставність та доведеність матеріалами справи, з огляду на що остання підлягає задоволенню, а сума 19 400 грн. штрафних санкцій стягненню з відповідача.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у сумі 63 350 грн., в тому числі 43 950 грн. штрафу за зриви 879 оборотних рейсів протягом періоду з 01.02.2016 року по 22.01.2017 року, та 19 400 грн. штрафу за 194 незаїзди, допущені у цьому ж періоді.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

За приписам ч. 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В порядку ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи доведеність матеріалами справи порушення відповідачем договірних зобовязань, що стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом та його часткове задоволення, господарський суд вважає за доцільне віднести на відповідача суму 2 416 грн. 50 коп. судового збору на підставі ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гапак Транс, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Нова, буд. 24 () на користь Приватного акціонерного товариства Закарпатавтотранс, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 102 () суму 63 350 (Шістдесят три тисячі триста пятдесят гривень) грн. штрафних санкцій за порушення виконання зобовязань за договором про надання послуг автостанцією перевізникові № 22 від 14.11.2013 року, а також суму 2 416 (Дві тисячі чотириста шістнадцять гривень) грн. 50 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.04.2017 року

Суддя Пригара Л.І.