УХВАЛА

26.04.2017Справа № 910/12813/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" про стягнення 3 517 680,00 грн., за участю представників стягувача - Ніколової В.М., довіреність №220/476/д від 26.12.2016 року, боржника (заявника) - Соковець І.О., довіреність №01/686 від 15.07.2016 року, прокурора - Красільника П.П., посвідчення №041803 від 01.03.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі № 910/12813/16, яке залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 року (суддя Селівон А.М.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1 978 695 (один мільйон дев'ятсот сімдесят вісім шістсот дев'яносто п'ять) грн. 00 коп., штраф у розмірі 1 532 685 (один мільйон п'ятсот тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 52 670 (п'ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят) грн. 70 коп.

19.10.2016 року господарським судом міста Києва на виконання вищевказаних судових рішень було видано наказ.

11.04.2017 р. до загального відділу господарського суду міста Києва надійшла заява боржника про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2017 року розгляд заяви про відстрочку виконання рішення призначено на 26.04.2017р.

Розглянувши подану заяву, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до висновку, що подана заява про відстрочку виконання ухвали суду задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк , який визначається господарським судом.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобов'язаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-яким конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи (пункт 2 із змінами, внесеними згідно з Роз'яснення Вищого арбітражного суду № 02-5/467 від 18.04.2001).

Виходячи із наведеного, законодавець, у будь-якому випадку пов'язує розстрочення та відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України суд повинен встановлювати матеріальні інтереси обох сторін.

Кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому.

Несплата заборгованості протягом тривалого часу порушує матеріальні інтереси кредитора та може призвести до негативних наслідків для нього.

При цьому, заявник при зверненні до суду з заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва не надав належних доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Пунктом 1 статті 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, заявником не доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення та наявність виняткових випадків, які б мали своїм наслідком відстрочку виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає обставини, викладені в заяві про відстрочку виконання ухвали не обґрунтованими, а саму заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" про відстрочку виконання рішення суду від 01.09.2016 року відмовити.

Суддя С.О. Чебикіна