ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017р. Справа № 914/35/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Петрашка М.М., суддів Ділай У.І., Сухович Ю.О., розглянув у відкритому судовому матеріали справи

За позовом: Пустомитівського районного центру зайнятості, м. Пустомити Львівської області,
до відповідача:Львівської митниці Державної фіскальної служби у Львівській області, м. Львів,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1,
про: стягнення 8.531,73 грн.

Представники:
позивача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 01.02.2016 р.),
відповідача:ОСОБА_3 представник (довіреність від 19.01.2017 р.),
третьої особи:не зявився.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

Суть спору: У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Пустомитівського районного центру зайнятості до Львівської митниці Державної фіскальної служби у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про стягнення 8.531,73 грн.

Ухвалою суду від 06.01.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 31.01.2017р. Ухвалою суду від 31.01.2017р. розгляд справи було відкладено на 14.02.2017р. Ухвалою суду від 14.02.2017р. розгляд справи відкладено на 28.02.2017р. Ухвалою суду від 28.02.2017р. продовжено строк розгляд справи та відкладено на 21.03.2017р. В судовому засіданні 21.03.2017 р. оголошено перерву до 23.03.2017 р. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.03.2017 р. призначено колегіальний розгляд справи. До складу колегії суддів включено суддів Ділай У.І., Кітаєва С.Б. Ухвалою суду від 23.03.2017 р. розгляд справи відкладено на 18.04.2017 р. Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.04.2017 р. у звязку з відпусткою судді Кітаєвої С.Б. до складу колегії суддів включено суддю Сухович Ю.О.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. ОСОБА_4 15.04.2005 р. звільнений з посади начальника відділу організації та інформаційно-аналітичної роботи служби боротьби з контрабандою та митної варти Західної регіональної митниці відповідно до наказу від 15.04.2005 р. №105-к. Громадянину ОСОБА_4 28.04.2005 р. надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 16.05.2005р. Виплата допомоги по безробіттю проведена за період з 16.05.2015р. по 10.05.2016р. у сумі 8.531,73 грн. ОСОБА_4 поновлено на роботі з 15.04.2005 р. на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 34 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 8.531,73 грн.

Відповідач у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог, оскільки ОСОБА_4 не повідомив позивача про те, що його було поновлено на роботі за рішенням суду чим порушив норми ч.2 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Тому сума допомоги по безробіттю підлягає стягненню з громадянина ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 36 вказаного Закону.

Відповідачем подано клопотання про припинення провадження у справі (вх. №3559/17 від 27.01.2017 р.), оскільки спір не підлягає вирішенню в господарському суді.

Суд відхиляє клопотання відповідача про припинення провадження у справі у звязку з непідвідомчістю справи з урахуванням наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Положеннями пунктів 3.1, 3.2, 16 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" визначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір, і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК України. Водночас господарськими судами розглядаються на загальних підставах справи зі спорів за участю, зокрема органів державної влади, якщо такі спори виникають з цивільних чи господарських правовідносин, в яких ці органи виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин (наприклад, у зв'язку з виконанням цивільно-правових чи господарсько-правових договорів, відшкодування матеріальної або моральної шкоди, із зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави тощо). Відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень. (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.06.2013 у справі №21-204а13).

Третя особа у поданому поясненні заперечила проти тверджень відповідача щодо обовязок повідомлення позивача про поновлення на роботі, оскільки на дату поновлення на роботі виплата допомоги по безробіттю була припинена та знятий з обліку як безробітний.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечив, з підстав, наведених у поданому відзиві.

Третя особа в судове засідання не зявилась, додаткових пояснення та доказів не подала.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

ОСОБА_4, будучи звільнений 15.04.2005 р. з посади начальника відділу організації та інформаційно-аналітичної роботи служби боротьби з контрабандою та митної варти Західної регіональної митниці відповідно до наказу від 15.04.2005 р. №105-к.

Громадянину ОСОБА_4 Пустомитівським районним центром зайнятості 28.04.2005 р. надано статус безробітного та призначено виплату допомоги з безробіття з 16.05.2005 р. Виплата допомоги по безробіттю проведена за період з 16.05.2005 р. по 10.05.2006 р. у сумі 8.531,73 грн.

ОСОБА_4 поновлено на роботі з 15.04.2005 р. на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області (виконавчий лист від 12.04.2007 р.).

Пустомитівським районним центром зайнятості видано наказ від 07.04.2015 р. про повернення коштів роботодавцем виплаченої безробітному ОСОБА_4 допомоги по безробіттю.

В порядку досудового врегулювання спору, Пустомитівським районним центром зайнятості 15.04.2015р. скеровано Львівській митниці ДФС претензію з вимогою в місячний термін з моменту отримання даної претензії перерахувати кошти в сумі 8.531,73 грн. виплачених третій особі, як допомогу по безробіттю.

Позивачем до матеріалів справи додано докази зарахування Пустомитівським відділенням АТ "Ощадбанк" ОСОБА_4 коштів у сумі 8.531,73 грн. за період з травня 2005 року по травень 2006 року.

Спір виник внаслідок того, що відповідач добровільно не повернув кошти, які були виплачені ОСОБА_4, як допомога по безробіттю. Відтак, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 8.531,73 грн.

Доказів повернення оплати, станом на час прийняття рішення судом, сторонами не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону. Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно- правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п.8 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працював на посаді начальника відділу організації та інформаційно-аналітичної роботи служби боротьби з контрабандою та митної варти Західної регіональної митниці.

Судом встановлено, що позивачем було виплачено ОСОБА_4 допомогу з безробіття у сумі 8.531,73 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Незаконність звільнення з посади вищевказаної особи відповідачем встановлена рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, яким і було поновлено на роботі.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно п.2 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до норм п.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Пустомитівським районним судом Львівської області фактично визнано наказ про звільнення гр. ОСОБА_4 незаконним та скасовано його, при цьому цей наказ став підставою для втрати гр. ОСОБА_4 заробітної плати, а в подальшому ця подія стала підставою для призначення та виплати йому допомоги по безробіттю. Тому позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченого ОСОБА_4 забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у відповідності до ст.ст.34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Таким чином, у звязку із поновленням Західною регіональною митницею ОСОБА_4 на роботі з 15.04.2005 року, відповідно до норм п.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 8.531,73 грн. підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням № 833 від 09.12.2016р. на суму 1378,00 грн., який на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 43,33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівської митниці Державної фіскальної служби у Львівській області (адреса: вулиця Костюшка, будинок 1, місто Львів, Львівська область, 79000; ідентифікаційний код 39420875) на користь Пустомитівського районного центру зайнятості (адреса: вулиця Глинська, будинок 14, місто Пустомити, Львівська область, 81100; ідентифікаційний код 20796573) 8.531,73 грн. повернення виплаченої допомоги по безробіттю та 1.378,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.04.2017 року.

Суддя Петрашко М.М.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Сухович Ю.О.