УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.05.2017Справа № 904/5383/17

Суддя Спичак О.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовбудкомплект"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання незаконними дії та зобов'язання зняти арешт,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбудкомплект» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дії відповідача незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудкомплект» передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, із позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01.01.2017 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 1 600,00 грн.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві позивачем об'єднано дві вимоги немайнового характеру, зокрема, визнати дії відповідача незаконними та зобов'язати відповідача вчинити дії, тобто, судовий збір, який підлягає сплаті за подання даного позову до суду становить 3 200,00 грн.

В свою чергу, позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №4667 від 26.04.2017 на суму 1 600,00 грн, що не є належним доказом сплати позивачем судового збору у встановленому законом розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно п. 20.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача Приватного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» є: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д.

В свою чергу, позивачем до позовної заяви додано опис вкладення у цінний лист від 28.04.2017, відповідно до якого позовну заяву з додатками надіслано на адресу: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Таким чином, наданий позивачем опис вкладення у цінний лист не є належним доказом виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, щодо надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу у встановленому законом порядку - за місцезнаходженням останнього.

Крім того, абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є оригінали розрахункового документу, виданого поштовим відділенням та опису вкладення до поштового відправлення, який містить найменування предметів (документів), які надсилаються.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано розрахунковий документ поштової установи, що підтверджується актом Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2017 №410/7.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя Спичак О.М.