ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 справа № 905/3627/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 не з'явився, не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", м. Одеса,
на рішення Господарського суду Донецької області
від01.02.2017
у справі№ 905/3627/16
за позовомПублічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", м. Одеса,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "РемБудСервіс", м. Маріуполь Донецької області,
простягнення 1 539, 60 грн. збитків

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області (суддя Левшина Г. В.) від 01.02.2017 по справі № 905/3627/16 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», м. Одеса (далі ПАТ «Одеська ТЕЦ»), до Товариства з обмеженою відповідальністю «РемБудСервіс», м. Маріуполь Донецької області (далі ТОВ «РемБудСервіс»), про стягнення з останнього 1 539, 60 грн. збитків відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ПАТ «Одеська ТЕЦ» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 по справі № 905/3627/16, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що місцевим господарським судом безпідставно відмовлено у задоволенні його вимог про стягнення збитків, оскільки вважає, що ним доведено повний склад правопорушення з боку відповідача як підстави покладення на останнього відповідальності у вигляді стягнення збитків; просить оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду (головуючий суддя Колядко Т. М., судді Татенко В. М., Ломовцева Н. В.) від 03.03.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.03.2017.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2017 розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.05.2017, у позивача витребувано додаткові документи.

У звязку з перебуванням у відпустці на дату розгляду справи суддів-членів колегії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядженням керівника апарату суду № 686 від 28.04.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого сформовано колегію у складі: головуючий суддя Колядко Т. М, судді Стойка О, В., ОСОБА_3; строк розгляду апеляційної скарги розпочато заново.

У судове засідання представники сторін не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

Підставою звернення ПАТ «Одеська ТЕЦ» до суду із цим позовом стало порушення ТОВ «РемБудСервіс» своїх зобовязань зі своєчасного оформлення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до позбавлення позивача права на включення суми ПДВ 1 539, 60 грн. до податкового кредиту; з огляду на вказане, позивач, посилаючись, зокрема, на ст. 623 Цивільного кодексу України, визначає вказану суму як збитки, а саме упущену вигоду, та просить стягнути їх з відповідача.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Підставою для настання господарсько-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є правопорушення, що включає в себе: протиправну поведінку особи, яка заподіяла збитки; наявність шкоди (збитки); причинний звязок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 224 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 08.02.2016 між ТОВ «РемБудСервіс» (Продавець) та ПАТ «Одеська ТЕЦ» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 56 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобовязався передати у власність Покупця, а останній зобовязується прийняти та оплатити товар на суму 9 237, 60 грн., з яких 1 539, 60 грн. ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. Договору оплата вартості товару здійснюється Покупцем на умовах 100 % попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, вказаний у розділі 9 Договору.

Факт отримання Покупцем товару оформлюється видатковою накладною на товар, яка підписується уповноваженими представниками Сторін (п. 3.3. Договору).

У п. 4.6. Договору сторони визначили, що Продавець зобовязується здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі видаткових та отриманих податкових накладних згідно зі ст. 187 Податкового кодексу України за формою та в порядку, визначеними чинним законодавством України. У випадку невиконання Продавцем зобовязань з реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені законодавством строки з дня виникнення податкових зобовязань такого Продавця, визначеного відповідно до ст. 187 Податкового кодексу України за формою та у порядку, визначеними чинним законодавством, починаючи з 01.01.2015, Продавець компенсує за власні кошти Покупцю суму ПДВ, визначену в такій податковій накладній та/або витрати, повязані зі сплатою штрафних санкцій та пені, нарахованих податковими органами.

Згідно з п. 8.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016, в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання.

Місцевим господарським судом встановлено, що 04.03.2016 Покупцем на виконання п. 3.2. Договору було перераховано Продавцю грошові кошти за товар в сумі 9 237, 60 грн., у тому числі 1 539, 60 грн. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 101 від 04.03.2016 (а. с. 16).

У матеріалах справи наявна податкова накладна № 3 від 08.03.2016, складена ТОВ «РемБудСервіс» за наслідками здійснення Покупцем оплати товару за спірним Договором в сумі 9 237, 60 грн., у тому числі 1 539, 60 грн. ПДВ (а. с. 15).

Як вбачається з видаткової накладної № РН-0000003 від 15.03.2016, Продавцем було передано Покупцю, а останнім прийнято товар за Договором на суму 9 237, 60 грн., в тому числі 1 539, 60 грн. ПДВ (а. с. 14).

Як було зазначено, підставою стягнення з відповідача заявленої суми збитків позивач визначив порушення ТОВ «РемБудСервіс» строку складання та внесення спірної податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних.

Порядок, підстави, строки складання податкових накладних, а також їх внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено Податковим кодексом України.

Так, згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент здійснення позивачем оплати вартості товару та отримання цього товару від відповідача) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню…; дата відвантаження товарів.

Оскільки оплата за Товар була здійснена раніше, ніж його відвантаження, господарський суд дійшов правильного висновку, що відповідна податкова накладна мала бути складена Продавцем саме 04.03.2016. Натомість, відповідачем було складено спірну податкову накладну 08.03.2016.

Згідно з п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 14.1.181. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

У п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З огляду на викладене, відповідач повинен був зареєструвати складену 04.03.2016 року податкову накладну до 19.03.2016.

На вимогу апеляційного суду позивачем було надано докази реєстрації відповідачем спірної накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме витяг із вказаного реєстру, з якого вбачається, що відповідачем було зареєстровано спірну податкову накладну лише 21.03.2016, тобто з порушенням вимог податкового законодавства (а. с. 98).

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період (п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Посилаючись на вказані норми законодавства, позивач обґрунтовує неможливість передчасного внесення спірної суми ПДВ до податкового кредиту.

На підтвердження своїх вимог ПАТ «Одеська ТЕЦ» до позовної заяви надано додаток 5 до податкової декларації з податку на додатну вартість за березень 2016 року Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, з якого вбачається, що позивачем у податковий кредит звітного періоду березень 2016 року не включено ПДВ за спірною податковою накладною (а. с. 27-29).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у разі… порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому... порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобовязаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для зясування достовірності та повноти нарахування ним зобовязань з податку за такою операцією.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, позивач 26.05.2016 звернувся з відповідною заявою до ДПІ в Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (а. с. 17-19, 21, 25).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у позивача витребувано результати розгляду вказаної заяви контролюючим органом.

На виконання вимог ухвали позивач надіслав до апеляційного суду пояснення, в яких зазначив, що йому про результати розгляду контролюючим органом його заяви не було повідомлено.

Таким чином, доказів наявності збитків, заявлених у позові, та неможливості відновлення порушеного права в порядку, передбаченому чинним податковим законодавством, позивачем не надано.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення податкового зобовязання) в разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних…, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

У позові ПАТ «Одеська ТЕЦ» зазначило, що воно є платником податку, який застосовує касовий метод відповідно до п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, з огляду на що послалось на обмежений (60 календарних днів) строк, протягом якого він міг віднести до податкового кредиту суму ПДВ за спірною податковою накладною. При цьому позивач зазначив, що оскільки на момент звернення з цим позовом до суду вказаний 60-денний строк сплинув, ним обрано такий спосіб захисту порушених прав, як відшкодування збитків у сумі неотриманого податкового кредиту.

З доданої до позовної заяви податкової декларації ПАТ «Одеська ТЕЦ» з податку на додану вартість вбачається, що її було подано останнім 26.05.2016 (а. с. 20-21).

Як зазначалось, відповідач склав податкову накладну 08.03.2016 та зареєстрував її у відповідному Реєстрі 21.03.2016.

Позивачем не надано жодних пояснень щодо неможливості внесення суми ПДВ до податкового кредиту за березень 2016 року протягом 60 календарних днів з моменту здійснення ним оплати за спірною поставкою.

Крім того, колегія суддів враховує, що з 01.01.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" № 1797-VIII від 21.12.2016 ст. 198 Податкового кодексу України змінено, внаслідок чого можливість віднесення сум ПДВ до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складення податкових накладних передбачено для всіх платників податку, в тому числі і для тих, хто застосовує касовий метод.

Таким чином, позивачем не доведено, що неможливість внесення ним суми ПДВ за спірною податковою накладною до податкового кредиту викликано саме внаслідок порушення відповідачем строку внесення податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних.

Як правильно зазначено господарським судом, для отримання платником податку податкового кредиту визначальним є факт підтвердження господарської операції податковою накладною та факт внесення її до Єдиного реєстру податкових накладних, що мало місце в спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено завдання йому відповідачем збитків (упущеної вигоди) внаслідок порушення останнім строку внесення податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків, викладених в оскаржуваному рішення господарського суду не спростовують, апеляційна скарга ПАТ «Одеська ТЕЦ» підлягає залишенню без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 по справі № 905/3627/16 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», м. Одеса, на рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 по справі № 905/3627/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 по справі № 905/3627/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3