ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" травня 2017 р.Справа № 916/3311/16

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ"

До відповідача: Комунальної установи "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня"

про стягнення 23960,38 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю

У судовому засіданні 24 квітня 2017 року відповідно до вимог ст. 77 ГПК оголошено перерву по справі №916/3311/16 до 10 травня 2017р. о 11 год. 20 хв.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - ПОСТАЧАННЯ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Комунальної установи "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" пені у розмірі 22429,65 грн. та 3% річних у розмірі 1530,73 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Літвінов С.В.) від 05.12.2016р. порушено провадження у справі №916/3311/16 та призначено до розгляду у судовому засіданні.

У звязку з перебуванням судді Літвінова С.В. з 24.01.2017р. на тривалому лікарняному на підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.01.2017р. №34 було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2017р. справу №916/3311/16 передано на розгляд судді Волкову Р.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.02.2017р. суддею Волковим Р.В. прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи №916/3311/16 у судовому засіданні.

У звязку з перебуванням судді Волкова Р.В. з 08.02.2017р. на тривалому лікарняному та продовження лікарняного на невизначений строк, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.03.2017р. №257, було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2017р., справу №916/3311/16 передано на розгляд судді Дяченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.03.2017р. справу №916/3311/16 прийнято до провадження та призначення до розгляду у судовому засіданні.

29.03.2017р. представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2017р. відповідно до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 24.04.2017р. о 11 год. 20 хв.

24.04.2107р. до господарського суду Одеської області представником відповідача надано клопотання про припинення провадження, у якому він просив суд припинити провадження у справі №916/3311/16.

У наданому клопотанні про припинення провадження заявником було зазначено суду, що питання стягнення пені, 3% річних за період січень-березень 2016р. по взаємовідносинам між позивачем та відповідачем вже було предметом розгляду справи №916/1224/16, яка перебувала в провадженні господарського суду Одеської області. В процесі розгляду вказаної справи, позивачем, в том числі, були заявлені вимоги щодо стягнення відповідних коштів за період січень - березень 2016 року. Після надання відповідачем відзиву на позовну заяву, де Комунальна установа "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" не погоджувалась з розрахунком нарахованих штрафних санкцій, позивачем було здійснено уточнення позовних вимог.

Суд залишає клопотання представника Комунальної установи "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

В провадженні господарського суду Одеської області перебувала справа №916/1224/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - постачання" до Комунальної установи „Одеська обласна дитяча клінічна лікарня, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічного акціонерного товариства „ОДЕСАГАЗ про стягнення. Рішенням господарського суду Одеської області від 26.07.2016р. позов задоволено частково, стягнуто з Комунальної установи „Одеська обласна дитяча клінічна лікарня на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - постачання" пеню у розмірі 6057,28 грн., 3% річних у розмірі 523,11 грн. та судовий у розмірі 1372, 25 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Судом розглядались позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" у редакції заяви про уточнення позовних вимог від 25.07.2016р. (вх. № 18546/16), відповідно до якої, він просив суд стягнути з Комунальної установи „Одеська обласна дитяча клінічна лікарня пеню у розмірі 6057,28 грн. та 3% річних у розмірі 550,66 грн., у звязку з виникненням прострочення сплати за поставлений природний газ за період - листопад 2015р. за Договором №000233(3) БТ на постачання природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 04 серпня 2015 року.

Предметом розгляд даної справи є стягнення грошових коштів за неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань за умовами Договору №000233 БТ на постачання природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 25 березня 2016 року, що не було предметом судового розгляду у справі №916/1224/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення у судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив.

25 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - постачання" (постачальник), Публічним акціонерним товариством „ОДЕСАГАЗ (газопровідне підприємство) та Комунальноюї установою „Одеська обласна дитяча клінічна лікарня було укладено Договір №000233 БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовим (для бюджетих установ та організацій) (надалі договір), відповідно до п. 2.1. якого, постачальник постачає природний газ (надалі газ) споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.4 Договору, почтові адреси точок комерційного вузла обліку споживача: 65031, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 3.

Відповідно до п.3.2. Договору, місячний обсяг постачання природного газу до пунктів призначення не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу.

У відповідно до положень п.п. 3.4., 3.5. та 3.6. Договору, обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами (далі - акт), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Постачальник до 5-го (пятого) числа місяця, наступного за звітним, надає Споживачу три примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником Газорозподільного підприємства, погоджені Постачальником та скріплені печатками. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобовязується повернути Постачальнику два примірника оригіналу акту, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Споживача (для юридичних осіб), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг.

Згідно з п.3.7. Договору, акти прийому-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Положеннями п.п. 4.1.,4.2.,4.3. Договору визначено, що за розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності обєкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газопровідних систем. Обєм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що міститься в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 5.1 Договору, постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється між постачальником та споживачем та оприлюднюється постачальником на своєму сайті.

Згідно до п. 5.3. Договору, сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п. 5.1. Договору, є обовязкововю для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та у розрахунках за газ згідно з умовами Договору.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 10-00 години першого місяця до 10-00 години першого дня наступного місяця включно. (п. 5.4. Договору).

Відповідно до п. 5.5. Договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок постачальника 100 % вартості запланованих обсягів газу на підставі рахунку фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ. Споживач проводить остаточний рахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного з розрахунковим. У випадку переплати за фактично спожитий газ, сума переплати повертається на поточний рахунок споживача за його письмовою вимогою.

Положеннями п. 7.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання свої зобовязань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.7.2.1 Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання та укладається в частині постачання природного газу на термін до 31 грудня 2016 року, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2016р. згідно Цивільного кодексу України статті 631 п. 3.

На виконання умов укладеного Договору між сторонами, позивачем було поставлено, а Комунальною установою „Одеська обласна дитяча клінічна лікарня прийнято послуги з постачання природного газу, що підтверджується наступним:

- у січні 2016 року на загальну суму 564277,42 грн. у обсязі 64855 куб.м. за актом прийому-передачі природного газу № 000233/1 від 31.01.2016р., за яким 31179 куб.м. на суму 271276 грн. за договором №000233 (3) БТ від 04.08.2015р. та 33676 куб.м. на суму 293001,42 грн. за договором №000233 БТ від 25.03.2016р. за тарифом 8700,60 грн за 1 тис куб.м.;

- у лютому 2016 року на загальну суму 401483,84 грн. у обсязі 47179 куб.м. за актом прийому-передачі природного газу №000233/2 від 29.02.2016р. за тарифом 8509,80 грн за 1 тис. куб.м.;

- у березні 2016р. на загальну суму 353006,78 грн. у обсязі 41389 куб.м. за актом приймання-передачі природного газу №000233/3 від 31.03.2016р. за тарифом 8529 грн за 1 тис. куб.м.

Однак, в порушення умов укладеного договору, відповідачем було невчасно здійснено сплату грошових коштів за поставлений природний газ.

За природний газ, спожитий у січні 2016р. у розмірі 33676 куб.м. на суму 293001,42грн. за договором №000233 БТ від 25.03.2016р. остаточна сплата була здійснена 06.04.2016р., за природний газ, спожитий у лютому та березні 2016 року за договором №000233 БТ від 25.03.2016р., остаточна сплата була здійснена 28.04.2016р., що підтверджується розрахунком суми заборгованості за Договором №000233-БТ від 25.03.2016р., який наявний у матеріалах справи. (а.с. 25) та не спростовано з боку відповідача.

Приймаючи до уваги, що відповідачем було несвоєчасно сплачено вартість поставленого природного газу за умовами Договору №000233 БТ від 25.03.2016р., позивачем було здійснено нарахування пені та 3% річних.

Заборгованість зі сплати пені становить 22429,654 грн. (розрахунок проведено за період з 12.02.2016р. по 27.04.2016р.) та заборгованість зі сплати 3% річних становить 1530,73 грн. (розрахунок проведено за період з 12.02.2016р. по 27.04.2016р.).

Позовні вимоги "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" обґрунтовані неналежним виконанням прийнятих на себе договірних зобовязань Комунальною установи „Одеська обласна дитяча клінічна лікарня за Договором №000233-БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовим (для бюджетих установ та організацій) від 25 березня 2016р., та направлені на стягання з відповідача пені в розмірі 22429,65 грн. та 3% річних в розмірі 1530,73 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

У відповідності до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів судом встановлено факт неналежного виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору №000233-БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовим (для бюджетих установ та організацій) від 25 березня 2016р., щодо повної і своєчасної сплати суми основного боргу за поставлений природний газ за січень, лютий та березень 2016 року.

Як встановлено судом, відповідачем було повністю погашено заборгованість за поставлений газ за січень, лютий та березень 2016 року за Договором, однак, з порушенням строків, які встановлено п. 5.6. Договору.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 229 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

У звязку з неналежним виконанням умов Договору з боку відповідача, з урахуванням п. 7.2.1. Договору, позивачем здійснено нарахування пені в розмірі 22429,65грн. Розрахунок пені проведено за період з 12.02.2016р. по 27.04.2016р.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати 3 % річних у розмірі 1530,73грн. за період з 12.02.2016р. по 27.04.2016р.

Суд, перевіривши надані розрахунки позивача щодо стягнення з відповідача нарахованої пені та 3% річних, вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про їх стягнення - правомірними.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" зі стягненням з Комунальної установи "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" заборгованості за сплати пені у розмірі 22429,65 грн. та 3% річних у розмірі 1530,73 грн., які були нараховані позивачем у звязку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору 000233-БТ на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовим (для бюджетих установ та організацій) від 25 березня 2016р.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Комунальної установи "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" (65031, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 3; код 01998532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - ПОСТАЧАННЯ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1; код 39525257; розрахунковий рахунок 1 в ПАТ „КБ Центр, МФО 380742) пеню у розмірі 22429 (двадцять дві тисячі чотириста двадцять девять) грн. 65 коп., 3% річних у розмірі 1530 (одна тисяча пятсот тридцять) грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (ода тисяча сімдесят вісім) грн.

Повний текст рішення складено 12 травня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко