КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа№ 925/507/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

при секретарі судового засідання: Ляховенко М.Д.

та представників:

від ПАТ "Уманьагрохім": Мисак В.М. - довіреність №б/н, від 06.04.2017;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 №2

за заявою боржника у особі ліквідатора банкрута

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання за боржником права власності на земельні ділянки; про визнання недійсним договору іпотеки; про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно

у справі № 925/507/14 (суддя: Хабазня Ю.А.)

за заявою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції

до боржника Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Уманська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області звернулась до Господарського суду Черкаської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - ПАТ "Уманьагрохім" оскільки останній неспроможний виконати грошові зобов'язання перед кредитором на загальну суму 495517,85 грн.

06.05.2014 Господарським судом Черкаської області порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім"; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Смілянця Сергія Миколайовича, інше.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 02.09.2014 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Смілянця Сергія Миколайовича, інше.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 №2 у справі № 925/507/14 припинено провадження у справі в частині розгляду у межах справи про банкрутство заяв боржника від 28.12.2016 (вх. суду № 26827/16 від 28.12.2016, крім вимоги у п.6 прохальної частини) та від 20.03.2017 (вх. суду № 6631/17 від 21.03.2017) та від 23.02.2017 (вх. суду № 4504/17 від 23.02.2017); залишено без розгляду заяву боржника від 28.12.2016 (вх. суду № 26827/16 від 28.12.2016) в частині вимоги п.6 прохальної частини про визнання недійсним договору іпотеки між ТОВ "Ресурс Центр-М" та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.11.2014 за реєстровим № 906.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Уманьагрохім" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 12.04.2017, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 №2 у справі № 925/507/14, справу передати до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник стверджує, що Господарський суд Черкаської області при винесенні зазначеної ухвали порушив норми статей 12 та 16 ГПК України. Апелянт зазначає, що всі майнові спори про витребування майна до ліквідаційної маси та пов'язані з цим вимоги розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2017 у справі № 925/507/14 сформовано колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 № 2 у справі № 925/507/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.05.2017.

В судовому засіданні 10.05.2017 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

В судове засідання інші представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд, з огляду на обмеження розгляду апеляційної скарги процесуальними строками, вважає за можливе здійснити перевірку ухвали Господарського суду Черкаської області в апеляційному порядку за участю лише скаржника за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10.05.2017, згідно ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон) № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до положень ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник у особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Новосельцевим В.П., з метою повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб звернувся до Господарського суду Черкаської області з заявами: від 28.12.2016 (вх.суду №26827/16 від 28.12.2016) та від 20.03.2017 (вх.суду №6631/17 від 21.03.2017).

Так, в заяві від 28.01.2016 ліквідатор боржника просив суд витребувати з незаконного володіння ТОВ "Ресурс Центр-М" на користь ПАТ "Уманьагрохім" нерухоме майно: земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,034 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3, та визнати за ПАТ "Уманьагрохім" право власності на вказане нерухоме майно; витребувати з незаконного володіння ТОВ "Ресурс Центр-М" на користь ПАТ "Уманьагрохім" нерухоме майно: земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 1,1774 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3, та визнати за ПАТ "Уманьагрохім" право власності на вказане нерухоме майно; визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ТОВ "Ресурс Центр-М" (іпотекодавець) та ОСОБА_5 (іпотекодержатель), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.11.2014, реєстровий №906.

Заява мотивована тим, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2011 у справі №2-1428-2011, зокрема, задоволено позов ОСОБА_8 та визнано дійсним договір про умови, строки проведення розрахунків та припинення зобов'язань, який укладено 02.04.2011 між ОСОБА_8 та ПАТ "Уманьагрохім"; право власності на спірні земельні ділянки було визнано за гр. ОСОБА_8; остання створивши 10.11.2011 юридичну особу, ТОВ "Ресурс Центр-М", внесла зазначене майно до її статутного капіталу, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2012 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2011 скасовано, що згідно з даними державних реєстрів спірні земельні ділянки перебувають у власності ТОВ "Ресурс Центр-М", що останнє не мало права на укладення договору іпотеки з ОСОБА_5

В заяві від 20.03.2017 ліквідатор боржника просив суд витребувати з незаконного володіння ТОВ "Ресурс Центр-М" на користь ПАТ "Уманьагрохім" нерухоме майно: адмінбудівля з ганками, А-2, котельня з прибудовою, В-1, в, вбиражльня, Г, насосна, Д, КПП з навісом, Е-1, Є, заправка, Ж-1, огорожа, 1, огорожа, 4, ворота з хвірткою, 2, ворота, 5, ворота, 6, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 3) та визнати за ПАТ "Уманьагрохім" право власності на вказане нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що вказане майно належить ПАТ "Уманьагрохім" на праві власності, що 25.09.2007 у забезпечення виконання вимог за кредитним договором від 21.09.2007 №010/02-47/1326-07 між ПАТ "Уманьагрохім" та АТ "Райффайзен Банк Аваль" було укладено договір іпотеки №010/02-47/1326-07і, що за рішенням суду з ПАТ "Уманьагрохім" було стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 711879,17 грн. за рахунок заставного майна шляхом його продажу, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2011 у справі №2-1428-2011 право власності на вказане майно визнано за ОСОБА_8, що остання передала спірне майно до статутного капіталу ТОВ "Ресурс Центр-М", що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2012 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2011 скасовано.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частина 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кореспондується з положеннями п. 7) ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України), та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (ч. ч. 10, 11 ст. 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (ч. 8 ст. 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 20 Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

З наведених норм слідує, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство вирішує всі майнові спори з вимогами до боржника. При цьому дані спори вирішуються як в межах провадження у справі про банкрутство, так і в позовному провадженні господарського суду, по територіальній підсудності якого розглядається справа про банкрутство.

Разом з тим, вимоги скаржника, викладені у заявах від 28.01.2016 та 20.03.2017 подані до іншої особи, яка до того ж не є учасником провадження у даній справі про банкрутство, отже така вимога не може розглядатися в межах справи про банкрутство, а має розглядатися шляхом подання окремої позовної заяви за установленою підсудністю.

Також слід відмітити, що у межах провадження у справі про банкрутство суд розглядає лише правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство. Враховуючи, що провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім" було порушено 06.05.2014, а підставою вибуття спірного майна з володіння боржника було заключення відповідних договорів у 2007 та 2011 роках (що становить відповідно 7 і 3 роки до моменту порушення провадження у справі про банкрутство), то вимоги скаржника, зазначені в заявах, не можуть розглядатись в межах даної справи про банкрутство, оскільки майнові дії боржника виникли значно раніше ніж за 1 рік до порушення провадження у справі, а відповідно підлягають розгляду саме в позовному провадженні.

Ліквідатор боржника в заяві про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності від 28.12.2016 просить суд визнати недійсним договір іпотеки, укладений між ТОВ "Ресурс Центр-М" та ОСОБА_5 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.11.2014, реєстровий №906. При цьому, боржник не є стороною даного договору та не додає текст зазначеного договору до заяви, а також не надає його на вимогу суду.

Відповівдно до п. 5 ч. 1 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи, що скаржник не надав суду тексту договору іпотеки, укладеного між ТОВ "Ресурс Центр-М" та ОСОБА_5, Господарський суд Черкаської області правомірно залишив без розгляду вимогу боржника стосовно визнання вказаного договору недійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складається з фактів - підстав позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведеного, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 №2 у справі № 925/507/14 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім" судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 №2 у справі № 925/507/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.04.2017 №2 у справі № 925/507/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/507/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.05.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко