ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 911/4239/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 03.04.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 11.01.2017 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хавестер, м. Київ

до Приватного підприємства „Сагро-Норд, смт Калита, Броварський район, Київська область

про стягнення 4 324, 03 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Хавестер звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ПП „Сагро-Норд про стягнення 4 000, 00 грн основної заборгованості, 105, 57 грн 3 % річних, 218, 46 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати поставки товару згідно видаткових накладних № РН-0001366 від 16.04.2013 р., № РН-0001776 від 30.04.2013 р., № РН-0001810 від 01.05.2013 р., № РН-0001885 від 08.05.2013 р., № РН-0001212 від 25.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.12.2016 р. порушено провадження у справі № 911/4239/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хавестер до Приватного підприємства „Сагро-Норд про стягнення 4 324, 03 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 08.02.2017 р.

08.02.2017 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 22.02.2017 р.

22.02.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 22.03.2017 р. Також даною ухвалою витребувано у Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області відомості про включення до податкового обліку Приватним підприємством „Сагро-Норд податкового кредиту згідно із видатковими накладними, складеними та підписаними Товариством з обмеженою відповідальністю „Хавестер, № PH-0001366 від 16.04.2013 р. на суму 2 538, 24 грн, № PH-0001776 від 30.04.2013 р. на суму 1 732, 37 грн, № РН-0001810 від 01.05.2013 р. на суму 1 805, 88 грн, № PH-0001885 від 08.05.2013 р. на суму 6 872, 14 грн, № PH-0001212 від 25.05.2014 р. на суму 555, 98 грн.

22.03.2017 р. до загальної канцелярії господарського суду перед судовим засіданням на відповідний запит суду від Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області надійшов лист № 2855/10/10-06-10 від 21.03.2017 р. на вимогу ухвали суду з доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

22.03.2017 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 05.04.2017 р.

05.04.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні заперечення проти позову.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

У період протягом квітня 2013 р.-квітня 2014 р. позивачем було здійснено відповідачу поставку товарів на загальну вартість 13 504, 61 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0001366 від 16.04.2013 р. на суму 2 538, 24 грн , видатковою накладною № РН-0001776 від 30.04.2013 р. на суму 1 732, 37 грн та відповідною довіреністю № 801935 від 30.04.2013 р. відповідача, виданою на свого представника гр. ОСОБА_3 на отримання товару, видатковою накладною № РН-0001810 від 01.05.2013 р. на суму 1 805,88 грн, видатковою накладною № РН-0001885 від 08.05.2013 р. на суму 6 872, 14 грн та відповідною довіреністю № 801920 від 08.05.2013 р. відповідача, виданою на свого представника гр. ОСОБА_4 на отримання товару, видатковою накладною № РН-0001212 від 25.04.2014 р. на суму 555, 98 грн та відповідною довіреністю № 42 від 25.04.2014 р. відповідача, виданою на свого представника гр. ОСОБА_3 на отримання товару, наявними у матеріалах справи.

За період існування між сторонами господарських відносин відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по оплаті товару та перераховано відповідачу кошти у розмірі 9 504, 61 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку позивача станом на 04.06.2013 р., 24.07.2013 р., 01.08.2013 р., 23.04.2014 р., наявними у матеріалах справи.

У січні 2016 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про стягнення боргу за господарськими відносинами з поставки товару вих. № 9 від 26.01.2016 р., в якій вимагав погасити заборгованість у розмірі 4 000, 00 грн, що підтверджується фіскальним чеком № 0070 від 26.01.2016 р. та описом вкладення у цінний лист від 26.01.2016 р.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи договір купівлі-продажу товару у письмовій формі між сторонами не підписувався.

Отже, виходячи із вищевказаних норм, прострочення виконання обовязку відповідачем щодо оплати товару виникло з наступного дня після підписання видаткових накладних.

У встановлений законом строк та станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 4 000, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0001366 від 16.04.2013 р. на суму 2 538, 24 грн , видатковою накладною № РН-0001776 від 30.04.2013 р. на суму 1 732, 37 грн та відповідною довіреністю № 801935 від 30.04.2013 р. відповідача, виданою на свого представника гр. ОСОБА_3 на отримання товару, видатковою накладною № РН-0001810 від 01.05.2013 р. на суму 1 805,88 грн, видатковою накладною № РН-0001885 від 08.05.2013 р. на суму 6 872, 14 грн та відповідною довіреністю № 801920 від 08.05.2013 р. відповідача, виданою на свого представника гр. ОСОБА_4 на отримання товару, видатковою накладною № РН-0001212 від 25.04.2014 р. на суму 555, 98 грн та відповідною довіреністю № 42 від 25.04.2014 р. відповідача, виданою на свого представника гр. ОСОБА_3 на отримання товару, виписками з особового рахунку позивача станом на 04.06.2013 р., 24.07.2013 р., 01.08.2013 р., 23.04.2014 р., наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача щодо факту поставки товару за видатковою накладною № РН-0001366 від 16.04.2013 р. є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, та спростовуються листом № 2855/10/10-06-10 від 21.03.2017 р. Броварської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача основної заборгованості за поставку товару у розмірі 4 000, 00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 03.02.2016 р. по 20.12.2016 р. на загальну суму 218, 46 грн та 105, 57 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
03.02.2016 - 20.12.20164000.001.114454.374454.37
4 000, 00 грн х 1, 114 = 4 454, 37 грн; 4 454, 37 грн 4 000, 00 грн = 454, 37 грн;

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості у вищевказаний період становить 454, 37 грн.

Оскільки розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості у вищевказаний період у розмірі 218, 46 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості у вищевказаний період у розмірі 105, 57 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Сагро-Норд (ідентифікаційний код 36596971) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Хавестер (ідентифікаційний код 31115663) 4 000 (чотири тисячі) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 218 (двісті вісімнадцять) грн 46 (сорок шість) коп. інфляційних збитків, 105 (сто пять) грн 57 (пятдесят сім) коп. 3 % річних та судові витрати 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

20 квітня 2017 р.