ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Справа № 910/17414/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Куровського С.В.,

Козир Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного агентства резерву України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 року у справі №910/17414/16 господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" до Державного агентства резерву України про зобов'язання виконати умови договору та за зустрічним позовом Державного агенства резерву України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" про розірвання договору,

за участю представників:

Позивача: не з'явився,

Відповідача: Михайлець О.В., дов. № 1025/0/4-17 від 16.03.2017 року.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" (далі - ТОВ "Барс 2000", Позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України (далі - Держрезерв, Відповідач) про зобов'язання виконати умови договору № юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року, шляхом надсилання листа з конкретизацією відпуску обсягу матеріальних цінностей та зазначенням загальної вартості товару з подальшою передачею примірників розпорядження на відпуск матеріальних цінностей.

У свою чергу, Держрезерв звернувся до господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до ТОВ "Барс 2000" про розірвання договору №юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.12.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, Держрезерв, у поданій касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 652 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 8 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ст. 12 Закону України "Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції", ст.ст. 42, 33, 43, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та прийняти нове рішення щодо задоволення вимог Держрезерву.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.04.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді Ткаченко Н.Г., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та змінено колегію суддів для розгляду вказаної касаційної скарги у складі: Малетича М.М. - головуючий (доповідач), Куровського С.В. та Козир Т.П.

Заслухавши пояснення представника Держрезерву, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 28.11.2014 року між Державним агентством резерву України (Продавець) і ТОВ "Барс 2000" (Покупець) було укладено договір №юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву (далі - Договір № юр-2в/75п-2014) відповідно до умов якого (п.п. 1.1., 1.2.) Продавець продає (відпускає) матеріальні цінності державного резерву, а Покупець купує матеріальні цінності державного резерву, на умовах EXW "Франко-склад" відповідно до ІНКОТЕРМС-2010 (далі - матеріальні цінності). Найменування матеріальних цінностей: цукор 3 категорії ДСТУ 4623:2006 розфасований у поліпропіленові мішки 1/50 кг з поліетиленовими вкладками; кількість: 1.992,200 тонн (вироблений у 2010), місце зберігання: ДО "Комбінат Дніпро".

Згідно п.п. 2.1. - 2.3. Договору № юр-2в/75п-2014, вартість матеріальних цінностей, що реалізуються за договором, визначається за результатами проведеного аукціону та відповідно до протоколу засідання аукціонного комітету Держрезерву України від 17.11.2014 року № 103/прод - лот № 114 та складає 12514100,00 грн., у тому числі ПДВ: 2085683,33 грн. Протягом п'яти банківських днів з дати отримання листа Продавця, Покупець здійснює оплату у розмірі 100% загальної вартості матеріальних цінностей, зазначених у листі Продавця шляхом перерахування грошових коштів на рахунок останнього, що вказаний у реквізитах договору. Грошові кошти, внесені Покупцем на рахунок Продавця в якості гарантійного внеску, зараховуються як останній платіж в оплату вартості матеріальних цінностей, вказаної в п. 2.1. даного договору, відповідно до п. 16 Порядку реалізації на підставі листа-звернення Покупця.

Також, умовами Договору № юр-2в/75п-2014 встановлювалось, зокрема (п.п. 3.1. - 3.3., 3.5.), що відповідно до протоколу засідання аукціонного комітету Держрезерву України № 103/прод від 17.11.2014 року відпуск продукції буде здійснено після закладення відповідної кількості матеріальних цінностей до державного резерву. Продавець інформує Покупця щодо конкретизації відпуску обсягів матеріальних цінностей. Протягом п'яти робочих днів з дати отримання Продавцем 100% вартості матеріальних цінностей, Продавець передає Покупцю два примірники розпорядження (наряду) на відпуск зазначених матеріальних цінностей. Покупець (уповноважений представник Покупця за довіреністю) протягом п'яти робочих днів після отримання розпорядження (наряду) повинен прибути до організації - зберігача матеріальних цінностей державного резерву та отримати матеріальні цінності, що вказані у розпорядженні (наряді), або укласти договір про їх відповідальне зберігання. Договір укладається з дати отримання розпорядження (наряду).

Як видно з матеріалів справи, на виконання п. 2.3. Договору № юр-2в/75п-2014 Покупець перерахував Продавцю в якості гарантійного внеску 1251391,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1524 від 13.11.2014 року, а на виконання п. 2.2. Договору № юр-2в/75п-2014 Покупець перерахував Продавцю ще 6232551,96 грн. в якості оплати матеріальних цінностей, що підтверджується платіжним дорученням № 1739 від 11.12.2014 року.

Вимогами ТОВ "Барс 2000" за первісним позовом у даній справі, з посиланням на ст.ст. 632, 638, 651, 652, 655, 656, 662, 669, 670 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 188, 193 Господарського кодексу України, є зобов'язання Держрезерву виконати умови договору № юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року, шляхом надсилання листа з конкретизацією відпуску обсягу матеріальних цінностей та зазначенням загальної вартості товару з подальшою передачею примірників розпорядження на відпуск матеріальних цінностей, у зв'язку з невиконанням Відповідачем умов останнього щодо повної поставки матеріальних цінностей.

У свою чергу, вимогами Держрезерву за зустрічним позовом, заявленими до ТОВ "Барс 2000", з посиланням на ст.ст. 11, 652 Цивільного кодексу України і на те, що між датою укладення Договору № юр-2в/75п-2014 та датою закладання відповідної кількості матеріальних цінностей до державного резерву пройшов тривалий період часу, протягом якого відбулась істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору, оскільки гарантійний термін зберігання матеріальних цінностей - цукру, який мав бути відпущений за договором, сплив ще у 2014 році, а тому, відноситься до неякісної продукції, що виключає можливість його реалізації відповідно до Закону України "Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції", є розірвання договору № юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, з посиланням на положення ст.ст. 11, 509, 525, 526, 611, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, умови договору №юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року, та представлені матеріали справи, встановивши, що ТОВ "Барс 2000", на виконання умов укладеного з Держрезервом договору здійснило оплату товару (матеріальних цінностей) на суму 6232551,96 грн., а Держрезерв, у свою чергу, здійснив поставку цього товару на вказану суму в кількості 992,200 тонн, тоді як в подальшому ТОВ "Барс 2000" звертався до Держрезерву з вимогами про поставку такого товару на суму внесених ним в якості гарантійного внеску грошових коштів у розмірі 1251391,03 грн., проте останній повідомляв про те, що такий відпуск буде здійснено тільки після закладення відповідної кількості матеріальних цінностей до державного резерву про що в подальшому буде повідомлено додатково, а також, з урахуванням вимог ТОВ "Барс 2000" про зобов'язання виконати умови договору № юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року, шляхом надсилання листа з конкретизацією відпуску обсягу матеріальних цінностей та зазначенням загальної вартості товару з подальшою передачею примірників розпорядження на відпуск матеріальних цінностей, дійшов висновків про те, що такі вимоги є фактично відкладальною умовою поставки товару, а Позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх порушених прав за такими вимогами, що не призведе до їх відновлення, у зв'язку з чим, відмовив у задоволенні первісного позову.

Щодо зустрічних вимог, то суд першої інстанції, з посиланням на положення ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України та встановлені обставини справи, дійшов висновку про те, що на момент укладення договору № юр-2в/75п-2014 купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву від 28.11.2014 року гарантійний термін зберігання матеріальних цінностей (товару) - цукру, який є предметом цього договору, уже закінчився, про що сторонам було відомо при укладенні цієї угоди, у зв'язку з чим, дійшов висновку про недоведеність Держрезервом існування в даному випадку обставин, для розірвання Договору № юр-2в/75п-2014, та про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

На думку колегії суддів касаційної інстанції, висновки судів попередніх інстанцій, відповідають фактичним обставинам справи та наявним матеріалам і ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, з дотриманням процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду першої інстанції, а тому підстав для зміни чи скасування його постанови, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державного агентства резерву України залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 року у справі № 910/17414/16 - без змін.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Куровський С.В.

Козир Т.П.