ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.04.2017 Справа № 904/5134/17
Суддя Золотарьова Я.С. , розглянувши матеріали

за позовом ТОВ "ГРОСДОРФ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-плюс", смт. Васильківка, Васильківський район, Дніпропетровська область

про стягнення боргу за непоставлену продукцію в розмірі 3 342 995,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ГРОСДОРФ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-плюс" про стягнення боргу за непоставлену продукцію в розмірі 3 342 995,65 грн.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав.

Згідно зі ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником; позовна заява повинна містити, зокрема: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Судом встановлено, що всупереч вищенаведених вимог позивачем не було зазначено свого повного найменування, а зазначено лише скорочену назву - ТОВ "ГРОСДОРФ", натомість відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повним найменуванням позивача є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія Гросдорф".

Крім того, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Як встановлено з поданої позовної заяви, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань договорами № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017, в частині несвоєчасної поставки товару. Також, в обґрунтування своїх вимог в частині стягнення з відповідача збитків позивач посилається на укладений між ним та ПАТ "Південний" Банк договір овердрафту №АО2016-02528 від 12.12.2016.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача:

1. Основний борг одночасно за двома договорами № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017 у загальному розмірі 2 760 012,00 грн.

2. Пеню за несвоєчасне відвантаження товару одночасно за двома договорами № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017 у загальному розмірі 179 997,58 грн.

3. Упущену вигоду в розмірі 239988,00 грн. за двома договорами № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017, а також з посиланням на укладений між позивачем та ТОВ "Агрохім 2001" договір купівлі-продажу №ДГ_00000131 від 01.12.2016, за яким позивач зобов'язаний поставити у квітні 2017 на користь ТОВ "Агрохім 2001" товар, в результаті чого отримати дохід.

4. Реальні збитки у загальному розмірі 162 998,07 грн., з посиланням на укладений між ним та ПАТ "Південний" Банк договір овердрафту №АО2016-02528 від 12.12.2016, відповідно до якого позивачем було отримано кредит на оплату товару за договорами № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017, та сплачено банку відповідні проценти за користування кредитними коштами.

Таким чином за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між тими ж сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем договорів № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017. Так, необхідно буде зясувати чи підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли з кожного договору, зясувати обставини щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань. Заявлені позивачем вимоги не повязані підставою їх виникнення (виникли з різних договорів) та не повязані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання договорів в тому числі з оплати товару є різними (докази не повязані), а відтак ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не може бути застосована.

При вирішенні обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заявленої позивачем упущеної вигоди, необхідним буде встановлення умов укладання та обставин виконання договору овердрафту №АО2016-02528 від 12.12.2016.

При вирішенні обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення збитків необхідним буде встановлення обставин, що виникли між позивачем та іншою особою ТОВ "Агрохім 2001" за договором купівлі-продажу №ДГ_00000131 від 01.12.2016, за яким позивач зобов'язався поставити у квітні 2017 на користь ТОВ "Агрохім 2001" товар, в результаті чого отримати дохід. Отже, для вирішення обґрунтованості заявлених позивачем збитків, необхідно буде встановити наявність повного складу правопорушення, що включає такі елементи: протиправність поведінки особи; шкідливий результат такої поведінки збитків, їх наявність та розмір; причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками; вину особи, яка заподіяла шкоду.

Фактично з'ясуванню підлягають обставини щодо виконання сторонами договорів поставки № 179 від 07.09.2016 та № 017 від 16.01.2017, договору овердрафту №АО2016-02528 від 12.12.2016, а також договору купівлі-продажу №ДГ_00000131 від 01.12.2016.

Отже, обєднаний розгляд наведених договорів, в рамках різних договорів поставки, в одному позовному провадженні в даному випадку є не допустимим, оскільки сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т. п. (п. 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Крім того, частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З аналізу вищенаведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (з наступними змінами і доповненнями), у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність опису, розписатися на обох його примірниках і поставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Тобто, при поданні позовної заяви, позивачем, прокурором має бути доданий фіскальний чек відділення поштового зв'язку та опис вкладення з переліком документів, що направляються стороні.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

З врахуванням вищенаведеного додана копія фіскального чеку від 24.04.2017 та опису вкладення від 24.04.2017 не може бути належним доказом підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, оскільки не містить ознак оригіналу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого господарського суду України від 02.04.2014 року по справі №904/6596/13.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Причому відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Крім того, згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням наведених положень законодавства, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 2, 5, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя ОСОБА_1