донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.04.2017 року справа №908/1464/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді За участю представників сторін: від апелянта від боржника від кредиторів розпорядник майнаМартюхіна Н.О. Агапов О.Л., Дучал Н.М. ОСОБА_4 - особисто; не з'явились; не з'явились; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_4, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від07 червня 2016 року
у справі№908/1464/16 (суддя Шевченко Т.М.)
за заявою ініціюючого кредитора до боржника про Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного Управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОБУД", м. Запоріжжя банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.06.2016 року порушено провадження у справі №908/1464/16 про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД", серед іншого, визнано обґрунтованими грошові вимоги ініціюючого кредитора ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя до боржника ПАТ "ДНІПРОБУД" в розмірі 473441,35 грн. боргу за основним платежем, фінансові санкції та пеня у загальному розмірі 32800,13 грн. (в реєстрі вимог кредиторів окремо від основного зобов'язання у шосту чергу), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шонію М.В.

Не погодившись з ухвалою господарського суду першої інстанції, кредитор - ОСОБА_4 звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2016 року у справі №908/1464/16 про порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у даній справі.

Скаржник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та зазначає про наступне.

- оприлюднене оголошення №32333 про порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" фактично не відбулось, оскільки воно було розміщено на веб-сайті Вищого господарського суду України - 06.06.2016 року, за день до винесення ухвали про порушення справи про банкрутство - 07.06.2016 року.

- господарським судом першої інстанції порушено вимоги ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки не було досліджено та не надано належної правової оцінки підтвердженню грошових вимог ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, які складають на 07.06.2016 року менше трьохсот мінімальних заробітних плат.

- у заяві про порушення справи про банкрутство, яка була подана до суду ініціюючим кредитором - ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області, першою податковою декларацією з податку на додану вартість за якою почав нараховуватись борг була декларація № від 20.03.2013 року, а враховуючи, що термін сплати на підставі податкової декларації на додану вартість № від 14.11.2013 року настав 30.11.2013 року, то право податкової застави виникло з 01.12.2013 року. Тобто, маючи у податковій заставі майно ДПІ у Ленінському районі протягом періоду з дати виникнення податкового боргу - з 30.03.2013 року по день звернення до господарського суду Запорізької області з заявою про порушення справи про банкрутство, тобто до 30.05.2016 року не здійснило усі заходи, які передбачені Податковим кодексом України, а саме шляхом реалізації податкової застави погасити податкові зобов'язання.

- у заяві ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області про порушення справи про банкрутство зазначені відмінні періоди заборгованості від періодів визначених в постанові Запорізького окружного адміністративного суду, не 30.03.2013 - 30.04.2013 року, а вже 30.07.2013 - 30.08.2013 року. Тобто, на думку апелянта, господарський суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги та не дослідив даний факт, який свідчить про не підтвердження безспірності вимог ініціюючого кредитора - ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області.

- відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 28.04.2014 року у справі №808/1901/14 за позовом ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області до ПАТ "ДНІПРОБУД" про стягнення коштів за податковим боргом з плати за землю у періоди листопад - грудень 2013 року у розмірі 10938,47 грн., ДПІ у Ленінському районі було відмовлено у задоволенні адміністративного позову, оскільки судом було встановлено, що у зв'язку з продажем земельних ділянок боржником - ПАТ "ДНІПРОБУД", останній не повинен сплачувати з березня по грудень 2013 року щомісячні платежі з плати за землю.

- судом першої інстанції не враховано, що ініціюючим кредитором не виконано вичерпний перелік дій з реалізації майна боржника передбачений Податковим кодексом України, що свідчить про порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки в оскаржуваній ухвалі про порушення справи про банкрутство зазначено, що ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято всі заходи, але не досліджено умови виконання податкової застави та стягнення боргу в процедурі Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів. Тобто, місцевим господарським судом порушено положення ст.ст. 14, 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки майно боржника забезпечує вимоги ініціюючого кредитора податковою заставою.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.01.2017 року сформовано колегію суддів для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 та визначено у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), Дучал Н.М., Агапов О.Л.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.01.2017 року прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_4 до провадження із призначенням її розгляду у судовому засіданні на 15.02.2017 року об 14 год. 00 хв.

Розгляд апеляційної скарги відкладався ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2017 року, 01.03.2017 року, 22.03.2017 року, 05.04.2017 року (на 19.04.2017 року об 12 год. 30 хв.).

З урахуванням зміни колегії суддів, відповідно до останнього розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №427 від 21.03.2017 року, у зв'язку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії Малашкевичем С.А. через перебування у відпустці на дату слухання справи призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/1464/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Агапов О.Л., Дучал Н.М.

19.04.2017 року у судовому засіданні апеляційної інстанції була присутня апелянт - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, надала суду свої пояснення відповідно до яких слідує, що у заяві ініціюючого кредитора - ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено, що заборгованість боржника перед кредитором відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.03.2013 року в сумі 336537,00 грн. з урахуванням часткового погашення зобов'язання за рахунок надання уточнюючого розрахунку в розмірі 307438,24 грн. складає 29098,76 грн., що на думку апелянта вказує на те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для порушення справи про банкрутство.

19.04.2017 року у судове засідання апеляційної інстанції представники боржника, ініціюючого та інших кредиторів не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Явка в судове засідання не визнавалась судом обов'язковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами ч. 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що у травні 2016 року ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя звернулась до господарського суду Запорізької області із заявою про порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 року у справі №908/1464/16 заяву ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 07.06.2016 року, зобов'язано арбітражного керуючого Шонію М.В., кандидатура якої визначена автоматизованою системою, надати, заяву на участь у справі в порядку ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Господарський суд першої інстанції розглянувши заяву ініціюючого кредитора про порушення справи про банкрутство та подані до суду документи втановив, що безспірність вимог ініціюючого кредитора - ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області у загальній сумі 506241,48 грн., у тому числі 473441,35 грн. недоїмки за основним платежем та 32800,13 грн. фінансових санкцій і пені підтверджується постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року, постановою про відкриття виконавчого провадження, інкасовими дорученнями та іншими доказами, наданими у справу. У зв'язку із встановленими обставинами дійшов висновку, що безспірні вимоги ініціюючого кредитора становлять 473441,35 грн., що перевищує розмір 300 мінімальних заробітних плат.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком господарського суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження по даній справі про банкрутство здійснюється у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній після 19.01.2013 року (далі за текстом - Закон про банкрутство).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону про банкрутство, в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про: порушення провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном; призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду, яка не може бути пізніше місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше двох місяців та десяти днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Наявність та підтвердженість цих обов'язкових умов складає предмет спору у справі про банкрутство, що порушується за передбаеною Закону про банкрутство загальною процедурою.

Статтею 11 Закону Закону про банкрутство встановлені вимоги до заяви кредитора і боржника при зверненні із заявою до суду про порушення провадження по справі про банкрутство, зокрема, ч. 2 даної статті передбачає, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

- докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

- довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

- докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

- рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

- відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

- докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст. ст. 95- 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачено Главою 12 Інструкції Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджено постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року), що передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

За змістом абзаців 2 та 3 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Таким чином, в силу з положень ст. 95 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 10 та ч. 7 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів із рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 29.04.2015 року у справі №920/629/14.

Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що боржник - суб'єкт підприємницької діяльності (юридична особа або фізична особа - підприємець), неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Тобто, основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з'ясуванні: ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод подальшому руху справи про банкрутство.

На підставі наявних матеріалів справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що до заяви ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС в м. Запоріжжя про порушення справи про банкрутство, яка була подана до господарського суду першої інстанції - 27.05.2016 року, у якості доказів безспірних грошових вимог ініціюючого кредитора додано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року у справі №808/5259/13а, відповідно до якої задоволено адміністративний позов ДПІ у Ленінському районі до відповідача - ПАТ "ДНІПРОБУТ", стягнуто кошти з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючих ПАТ "ДНІПРОБУД":

- податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 2256,48 грн.;

- податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 343869,16 грн.;

- податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 2723,97 грн.;

- суму податкового боргу з земельного податку у розмірі 16406,25 грн.

При цьому, судом адміністративною юрисдикції під час розгляду справи встановлено, що податковий борг з податку на прибуток виник на підставі:

- подання податкової декларації з податку на прибуток від 10.02.2013 року №, якою визначено суму до сплати у розмірі 2742,00 грн., у зв'язку із частковою сплатою у розмірі 485,52 грн. сума боргу зменшилась та становить 2256,48 грн.;

Податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 343869,16 грн. виник на підставі:

- подання податкової декларації з податку на додану вартість від 18.02.2013 року №, якою визначено суму до сплати у розмірі 4202,00 грн., в результаті часткової сплати у розмірі 1418,84 грн. сума боргу зменшилась та становить 2783,16 грн.;

- подання податкової декларації з податку на додану вартість від 25.03.2013 року №, якою визначено суму до сплати у розмірі 336537,00 грн.;

- подання податкової декларації з податку на додану вартість від 18.04.2013 року №, якою визначено суму до сплати у розмірі 4549,00 грн.

Дослідивши склад грошових вимог, який визначений в заяві про порушення справи про банкрутство ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, а саме заборгованість з ПДВ, колегією суддів встановлено, що ініціюючий кредитор заявляє, серед іншого, заборгованість з ПДВ, яка і є основним боргом (ознакою неплатоспроможності), що виникла на підставі нарахування платником самостійно податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 386402,76 грн., а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.03.2013 року термін сплати 30.03.2013 року в сумі 336537,00 грн. з урахуванням часткового погашення зобов'язання за рахунок надання уточнюючого розрахунку у розмірі 307438,24 грн. залишок боргу складає 29098,76 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 14.11.2013 року термін сплати 30.11.2013 року в сумі 306415,00 грн.

- інші податкові декларації та донарахування.

Із розрахунку податкового боргу (а.с.58, т. 1), який сформований ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізій області та доданий у якості доказу обліку нявності заборгованості ПАТ "ДНІПРОБУД" судом встановлено, що станом на 30.03.2013 року за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.03.2013 року термін сплати 30.03.2013 року нараховано: 336537,00 грн., погашено: 307438,24 грн., а залишок боргу: 29098,76 грн.

В той же час станом на 30.11.2013 року за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 14.11.2013 року термін сплати 30.11.2013 року нараховано: 306415,00 грн., погашено: 0 грн., а залишок боргу: 306415,00 грн.

Ініціюючим кредитором у власній заяві визначено, що заборгованість з ПДВ виникла, зокрема, з податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.11.2013 року термін сплати 30.11.2013 року в сумі 306415,00 грн.

В той же час, в постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року у справі №808/5259/13а стягується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 343869,16 грн., який виник за лютий 2013 року, березень 2013 року, квітень 2013 року.

Відповідно до п. 3 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 року за №765, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

З матеріалів заяви про порушення справи про банкрутство, зокрема, із зворотнього боку інтегрованої картки (а.с. 119, т.1) судом встановлено, що за боржником - ПАТ "ДНІПРОБУД" за 2013 рік вбачається інформація: за датою операції - 29.11.2013 року та кодом операції - 672 відбулось зменшення основного платежу за Актом інвентаризації №764 від 29.11.2013 року на суму 306415,00 грн., а в цьому ж розділі за колонкою переплата - міститься сума 377559,81 грн.

Тобто, ініціюючим кредитором було нараховано вказаний борг ПАТ "ДНІПРОБУД" та списано за Актом інвентаризації.

Як вбачається з розрахунку податкового боргу (а.с. 38, т.1) за податковою декларацією з податку на додану вартість № відбулось погашення у сумі 307438,24 грн., а сума залишку боргу складає 29098,76 грн., про що також свідчать й відомості зворотнього боку інтегрованої картки за 2013 рік.

Матеріали справи свідчать, що сума податкового боргу у розмірі 336537,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість № була погашена 29.11.2013 року з відображенням за рахунок надання уточнюючої декларації (погашення недоїмки) за податковою декларацією з податку на додану вартість № по Акту інвентаризації №764 від 29.11.2013 року (код операції 950) (а.с.119, т.1) про що й свідчить призначення цієї операції.

В той же час за декларацією з податку на додану вартість № від 14.11.2013 року - 30.11.2013 року відбулось нове нарахування боргу, а саме в розмірі 306415,00 грн., тобто вказана заборгованість ПАТ "ДНІПРОБУД" за декларацією № утворилась лише в листопаді 2013 року, а не за декларацією № борг за якою підтверджений рішенням Запорізького окружного адміністративного суду та погашений згідно із наявними в матеріалах справи доказами: заяви про порушення справи про банкрутство, розрахунку податкового боргу та зворотнього боку інтегрованої картки за 2013 рік ініціюючого кредитора - ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області, який наразі, враховуючи часткове погашення, складає 29098,76 грн.

Тобто, матеріалами справи підтверджено, що заборгованість за декларацією з податку на додану вартість № від 20.03.2013 року становить 29098,76 грн., про це й також зазначено в заяві про порушення справи про банкрутство, в розрахунку податкового боргу та про це свідчить податковий облік платника податків.

Проте, доказів наявності заборгованості за декларацією №, існування якої, об'єктивно, колегією суддів не заперечується, матеріали справи не містять. Тобто, ініціюючим кредитором підтверджено лише заборгованість за податковою декларацією №, в той час коли така заборгованість, підтверджена постановою Запорізького окружного адміністративного суду, була погашена 29.11.2013 року, що й підтверджено доказами наданими ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя.

Таким чином колегією суддів встановлено, що основний платіж на суму 306415,00 грн. відбувся але сума недоїмки, із врахуванням хронологічного її наростання, була погашена в листопаді 2013 року, що може свідчити про часткове погашення податкового боргу.

Погашення нарахованого боргу на ПДВ за березень 2013 року на суму 336537,00 грн., яке відображено в постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року у справі №808/5259/13а, відбулось по іншій декларації, а саме за листопад 2013 року, про що свідчить податковий облік ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області. Тобто, сам борг залишився, проте по декларації за листопад 2013 року, а не по декларації за березень відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду.

Погашення недоїмки пройшло в листопаді 2013 року, в той час коли в тому ж місяці 2013 року виникло нове податкове зобов'язання відповідно до декларації ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя.

Таким чином, заборгованість з податку на додану вартість за рішенням адміністративного суду є частково погашеною про що й сам зазначає ініціюючий кредитор.

Проте, на підтвердження нового боргу за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 14.11.2013 року в розмірі 306415,00 грн. в матеріалах справи не містяться ні рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, ні інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу, ні докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України

В заяві ДПІ у Ленінському районі про порушення справи про банкрутство за податковою декларацією № від 25.03.2013 року залишок боргу складає 29098,76 грн., що не є належним доказом безспірності вимог ДПІ у Ленінському районі стосовно податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі зазначеному у заяві про порушення справи про банкрутство, а саме в розмірі 386402,76 грн.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності боргу за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 14.11.2013 року в розмірі 306415,00 грн. (рішення суду, інкасовані документи, тощо).

Враховуючи викладене, безспірні вимоги ДПІ у Ленінському районі, які підтверджені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 року у справі №808/5259/13а, які, серед іншого, стали для господарського суду першої інстанції основною підставою для порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" за заявою ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області підтверджуються на суму 57817,62 грн. (податковий борг з податку на прибуток за декларацією № від 10.02.2013 року у розмірі 2256,48 грн. + податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 36430,92 грн. (за декларацією № від 18.02.2013 року у розмірі 2256,48 грн. + за декларацією № від 25.03.2013 року у розмірі 29098,76 грн. + за декларацією № від 18.04.2013 року4549.00 грн.) + податковий борг з орендної плати за землю у розмірі 2723,97 грн. + податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 16406,25 грн.

Господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, зокрема, якщо заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом (ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

На час звернення ініціюючого кредитора - ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області до господарського суду першої інстанції (27.05.2016 року) 300 мінімальних заробітних плат складали - 435000,00 грн.

Обставини справи свідчать про те, що кредиторські вимоги ініціюючого кредитора - ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на суму визнану господарським судом першої інстанції 473441,35 грн. безспірними та неможливість стягнення яких підтверджується інкасовими дорученнями, складають менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, на час звернення (27.05.2016 року) із заявою про порушення провадження по справі про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД", що відповідно до ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унеможливлює порушення провадження по справі про банкрутство боржника.

Посилання апелянта - ОСОБА_4 на те, що оприлюднене оголошення №32333 про порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" фактично не відбулось з тих підстав, що воно було розміщено на веб-сайті Вищого господарського суду України - 06.06.2016 року, до уваги колегією суддів не приймається та спростовується матеріалами справи виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи витягу оголошення про порушення справи про банкрутство (а.с.11, т.2) міститься посилання на дату порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" - 06.06.2016 року, а саме на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 06.06.2017 року.

Проте, згідно відомостей розміщених на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що фактично вищезгадане оголошення про порушення справи про банкрутство було сформовано та відбулось - 08.06.2016 року, тобто з дотриманням вимог ч. 10 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та порядку визначеному в Положенні про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство затвердженого на підставі Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за №16.

Саме лише посилання в його тексті на дату порушення справи про банкрутство - 06.06.2016 року та прийняття ухвали господарського суду Запорізької області від цієї ж дати не може бути підставою для скасування ухвали про порушення справи про банкрутство, оскільки розцінюється колегією суддів як технічна помилка (описка) при його формуванні в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" в електронній формі оголошення (повідомлення), яке підлягало офіційному оприлюдненню.

Водночас, така технічна помилка жодним чином не впливає ні на порядок виявлення усіх кредиторів ПАТ "ДНІПРОБУД", ні на граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника, оскільки як вже зазначалось фактично оголошення було сформовано та відбулось - 08.06.2016 року.

Що стосується доводів апелянта про неможливість порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку із забезпеченням вимог ініціюючого кредитора податковою заставою у повному обсязі не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки згідно ст. 1 Закону про банкрутство забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя). У даному випадку законодавець визначив вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника або майнового поручителя, засновані на правовідносинах з боржником, підтверджених укладенням між сторонами відповідних договорів застави (іпотеки, якщо майно є нерухомим або предметом застави є земельна ділянка) в порядку, визначеному саме цивільним законодавством. Нормами цивільного законодавства не передбачено обтяження майна податковою заставою. Податкова застава визначена ст. 14 п. 14.1.155. Податкового кодексу України як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Згідно ст. 1 п. 1.3. Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом про банкрутство.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області заява про порушення справи про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" подана без дотримання зазначених вище вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і судом першої інстанції справа про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" порушена безпідставно.

За таких обставин, ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2016 року про порушення провадження у справі №908/1464/16 про банкрутство ПАТ "ДНІПРОБУД" не можна визнати такою, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону і вона підлягає скасуванню, а провадження по справі №908/1464/16 - припиненню, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України, як таке, що порушене безпідставно.

Керуючись п. 11 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_4, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2016 року у справі №908/1464/16 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2016 року про порушення провадження у справі №908/1464/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОБУД", м. Запоріжжя - скасувати.

Провадження у справі №908/1464/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОБУД", м. Запоріжжя - припинити.

Дану постанову направити державному реєстратору за місцем знаходження боржника ПАТ "ДНІПРОБУД" (69006, м. Запоріжжя, вул. Леонова, буд. 1-А, ) для внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису про судове рішення про скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 07.06.2016 року та припинення провадження у справі про банкрутство.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: О.Л. Агапов

Н.М. Дучал