ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

11 травня 2017 р. Справа № 902/255/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (вул. Київська, 16, м. Вінниця, 21000)

до:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1. м. Вінинця, 21200)

про стягнення 14 677,18 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

за участю представників сторін :

позивача Румянцев О.В., довіреність № б/н від 31.12.16р.;

відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (далі позивач) звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просив стягнути з відповідача 14 677,18 грн. заборгованості з якої 6579,60 грн. - основна заборгованість; 1356,11 грн. - пеня; 1257,97 грн. - 24% річні; 4805,64 грн. - штраф та 677,86 грн. - інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки №707/08 від 13.06.2016р. в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 17.03.2017 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/255/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2017 року та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору.

04.04.2017 року до суду надійшов лист б/н. від 03.04.2017 року за підписом представника позивача за довіреністю Румянцева О.В. в якому зазначено, що в позовній заяві допущено механічну помилку в частині розміру 50% штрафу. У зв'язку з чим позивач заявляє про зменшення розміру позовних вимог шляхом їх викладення в позовній заяві в новій редакції. В додаток до даного листа додано позовну заяву б/н. від 03.04.2017 року в новій редакції, в якій позивач просить стягнути з відповідача 14 136,34 грн., з яких: 6579,60 грн. - основний борг; 1257,97 грн. - 24% річних; 4264,80 грн. - штраф 50% за порушення строків оплати товару; 1356,11 грн. - пені; 677,86 грн. - інфляційних втрат.

В судовому засіданні 06.04.2017р., суд на підставі ст. 22 ГПК України прийняв до розгляду подану представником позивача заяву про зменшення позовних вимог, з огляду на це спір розглядається з урахуванням зменшених позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.04.2017р. відкладено розгляд справи на 11.05.2017 року, в зв'язку з не виконанням сторонами вимог ухвали суду в частині надання доказів.

В судове засідання з'явився представник позивача, який подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, згідно якої останній просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 5 879,60грн., в зв'язку з частковою оплатою. Вимоги щодо розміру штрафних санкцій залишено незмінними.

Відповідна заява прийнята судом до розгляду, оскільки, в силу ст. 22 ГПК України право на збільшення або зменшення позовних вимог є процесуальним правом позивача, яке може бути ним реалізовано у будь-який час до прийняття рішення по суті.

З огляду на це, спір розглядає з урахуванням зменшених позовних вимог.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, відзиву на позов та витребуваних документів не надав. Про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку, ухвали направлені на адресу відповідача, вказану в позовній заяві. Ухвала про порушення провадження у справі направлена на адресу відповідача отримана ним особисто, що стверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням №1799 від 28.03.2017 року про вручення поштової кореспонденції відповідачу 23.03.2017 року.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору у його відсутність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

13.06.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 707/08 (в подальшому Договір), відповідно до умов якого, постачальник (позивач) зобов'язується передати у власність покупця Товар (алкогольні напої та товари народного споживання), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку визначеному умовами цього Договору.

Найменування, асортимент та кількість Товару визначаються у видаткових накладних, які складаються Сторонами при прийманні-передачі кожної партії Товару (п. 1.2. Договору).

Партією Товару вважається найменування, кількість та асортимент Товару, зазначені в одній видатковій накладній (п. 1.3. Договору).

Ціна кожної одиниці Товару визначається Постачальником та вказується у видаткових накладних. Вартість однієї партії Товару являє собою вартість Товару зазначену у видатковій накладній, за якою ця партія поставляється. Загальна сума Договору складається із сум всіх видаткових накладних, складених відповідно до цього Договору (п. 2.1., 2.2., 2.3. Договору).

Поставка Товару здійснюється на підставі заявок Покупця окремими партіями протягом строку дії цього Договору (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.5 Договору, поставка здійснюється протягом 3 робочих днів з дати узгодження заявки, а якщо Сторони домовились про попередню оплату Товару Поставка здійснюється протягом 2 робочих днів з дати оплати. Сторони вправі підчас узгодження заявки збільшити строк поставки.

Датою поставки партії Товару є дата підписання уповноваженими представниками Покупця видаткової накладної або іншого товаросупроводжувального документу, який був пред'явлений до підпису підчас приймання-передачі Товару (п. 3.6. Договору).

Розрахунки за Товар здійснюються за кожною поставленою партією Товару шляхом оплати Покупцем вартості Товару протягом 21 календарного дня з дати поставки такої партії. Оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника або в іншій формі та спосіб, що не заборонені чинним законодавством України, за умови попереднього погодження форми і способу розрахунку із Постачальником (п. 4.1., 4.2. Договору).

Постачальник має право без згоди Покупця та незалежно від призначення платежу, зараховувати кошти, які Покупець перерахував за отриману продукцію в рахунок погашення боргу за накладними на продукцію, яка була поставлена раніше (п. 4.5. Договору).

Згідно з видатковими накладними від 16.06.2016 року № 44410/43015, № 44410/43016, № 44410/43017 та № 44410/43018 позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 8529,60 грн.

Строк оплати за вказаними накладними 07.07.2016 року.

Відповідач станом на 03.03.2017 року за поставлений товар розрахувався частково в сумі 1950,00 грн.

В зв'язку з не проведенням оплати відповідачем, позивач був змушений звернутись до суду .

Після порушення провадження у справі відповідач сплатив ще частину заборгованості у розмірі 700,00 грн.

Станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 5879,60 грн., з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд зважає на таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо поставки товару, за якими згідно зі ст. 712 ЦК України одна сторона - продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, в п.4.1. Договору визначено порядок оплати отриманого товару.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

У ст. 33-34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В судовому засіданні представником позивача доведено суду, що на день розгляду справи у відповідача перед ним існує заборгованість у сумі 5879,60грн., даний факт відповідачем не спростовано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основної заборгованості.

Окрім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 1257,97 грн. - 24% річних; 4264,80 грн. - штраф 50% за порушення строків оплати товару; 1356,11 грн. - пені; 677,86 грн. - інфляційних втрат, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням

встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 7.2.1. та 7.2.2. Договору за несвоєчасну оплату Товару Покупець додатково сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу за весь час, а також 24 % річних від суми заборгованості. У разі якщо заборгованість не буде погашена протягом 10 днів з дати її виникнення, Покупець зобов'язаний сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 50% від суми поставки, строк розрахунків по якій було порушено.

При перевірці правильності нарахування позивачем пені; 24% річних, штрафу та інфляційних, судом не виявлено помилок, а тому 1257,97 грн. - 24% річних; 4264,80 грн. - штрафу 50% за порушення строків оплати товару; 1356,11 грн. - пені; 677,86 грн. - інфляційних втрат підлягають задоволенню.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1. м. Вінинця, 21200, ідент. код НОМЕР_1) на користь : Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (вул. Київська, 16, м. Вінниця, 21000, ) 5879 (п'ять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 60 коп. - основного боргу; 1257 (тисяча двісті п'ятдесят сім) грн. 97 коп. - 24% річних; 4264 (чотири тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 80 коп. - штрафу; 1356 (тисяча триста п'ятдесят шість) грн.11 коп. - пені; 677 (шістсот сімдесят сім) грн. 86 коп. - інфляційних втрат та 1600 (тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 13 травня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1. м. Вінинця, 21200)