РІШЕННЯ

24 квітня 2017 року Справа № 913/220/17

Провадження №6/913/220/17

За позовом 1. ОСОБА_1, м. Старобільськ Луганської області,

2. ОСОБА_2, м. Старобільськ Луганської області,

3. ОСОБА_3, м. Старобільськ Луганської області,

4.ОСОБА_4, м. Старобільськ Луганської області,

5.ОСОБА_5, м. Старобільськ Луганської області,

6.ОСОБА_6, м. Старобільськ Луганської області,

7.ОСОБА_7, м. Старобільськ Луганської області,

8. ОСОБА_8, м. Старобільськ Луганської області,

9. ОСОБА_9, м.Старобільськ Луганської області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Старобільське управління механізації", м. Старобільськ Луганської області,

про виплату дійсної (ринкової) вартості частини майна товариства

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Захарова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивачів - представник не прибув;

від відповідача- представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Обставини справи: позивачі звернулися до господарського суду з позовною заявою, в якій просять суд:

1. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 226 613 грн. 11 коп.;

2. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 9 512 грн. 86 коп.;

3. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 8 243 грн. 98 коп.;

4. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_11 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 8 584 грн. 6 коп.;

5. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_12 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 6 705 грн. 60 коп.;

6. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_13 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 8 584 грн. 60 коп.;

7. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_14 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 8 584 грн. 60 коп.;

8. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_8 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 8 208 грн. 42 коп.;

9. стягнути з відповідача на користь ОСОБА_9 дійсну (ринкову) вартість частини майна відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Старобільське управління механізації" у розмірі 7 598 грн. 31 коп.;

10. призначити по справі судову товарознавчу експертизу для здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необорних і оборотних активів ТОВ "Старобільське управління механізації" та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить позивачам до сплати.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися але про дату та час слуханні справи були повідомлені належним чином та мали реальну можливість скористатися правом на участь в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні 03.04.2017 були присутні позивач - особисто ОСОБА_1 та представник від позивачів - ОСОБА_15 (на підставі відповідних довіреностей, які знаходяться в матеріалах справи), які мали можливість надавати суду відповідні пояснення та заперечення, що ними і було зроблено, про що свідчать як протокол судового засідання від 03.04.2017 так і матеріали справи.

Від позивачів та їх представника будь-яких клопотань не надійшло. Разом з цим, суд не визнавав явку сторін в судових засіданнях обов'язковою.

Відповідач не скористався правом на участь в судовому засіданні повноважних представників але на електронну адресу суду надійшла заява від ТОВ «Старобільське управління механізації» за підписом директора товариства ОСОБА_16 № 31 від 20.04.2017 за якою зазначено, що у зв'язку із хворобою представника ОСОБА_17 вони не мають змоги прибути до суд, у зв'язку з чим просять перенести розгляд справи на іншу дату.

Як свідчить протокол судового, в судовому засіданні 03.04.2017 були присутні представники відповідача: ОСОБА_17 на підставі довіреності та директор товариства ОСОБА_18 Тобто в даному випадку неможливість явки одного представника не перешкоджає присутності в судовому засіданні іншого представника відповідача.

Разом з цим, суд не визнавав явку сторін в судових засіданнях обов'язковою.

В той же час, представники відповідача, які були присутні в судовому засіданні 03.04.2017 мали можливість надавати суду відповідні пояснення та заперечення, що ними і було зроблено, про що свідчать як протокол судового засідання від 03.04.2017, так і матеріали справи.

За таких обставин клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за заявою від 20.04.2017 судом відхиляється.

З урахуванням матеріалів справи суд вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Щодо клопотання позивачів про призначення по справі судової товарознавчої експертизи для здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необортних і оборотних активів ТОВ "Старобільське управління механізації" та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить позивачам до сплати слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. При цьому, висновок експерта є одним з доказів по справі.

В даному випадку суд не вбачається необхідності для призначенні експертизи, у зв'язку з чим відхиляє клопотання позивачів, в тому числі з урахуванням обставин викладених нижче.

Відповідач за відзивом на позовну заяву №20 від 31.03.2017 (арк. Справи 153-157), проти позову заперечує та зокрема, зазначає, що в травні - липні 2016 року до підприємства звернулися позивачі із заявами про вихід із товариства з одночасною вимогою про виплату їм реальної ринкової вартості частини майна товариства, пропорційну їх частці в статутному капіталі товариства.

Відповідачем були направлені позивачам відповіді у яких зазначалось, що прохання учасників товариства суперечать пункту 4 статті 5 Статуту товариства, а саме: "частина майна, що підлягає виплаті, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату виходу учасника з товариства".

В той же час, відповідачем, кожному із позивачів, відповідно до Статуту, були направлені копії балансу ТОВ "Старобільське управління механізації" станом на 1 серпня 2016 року.

Разом з цим, відповідачем зазначено, що аудиторською фірмою "Еколенд" був складений та засвідчений передавальний акт станом на 24 квітня 2013, який був розглянутий на загальних зборах учасників товариства 24.04.2013.

Відповідно до вказаного передавального акту, ліквідаційна комісія засвідчила передачу активів та пасивів, в тому числі: майна, майнових прав та кредиторської заборгованості ВАТ "Старобільське управління механізації" його правонаступнику ТОВ "Старобільське управління механізації" в загальному розмірі 572 400 грн.

Враховуючи викладені обставини, при розрахунку належної ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_9 частини прибутку на дату виходу, слід застосовувати баланс станом на 01.08.2016, оскільки відповідні заяви про вихід із товариства позивачами були подані в липні 2016 року.

В той же час, при розрахунку належної ОСОБА_1 частини прибутку на дату виходу з товариства, слід застосовувати баланс станом на 01.07.2016, оскільки відповідна заява про вихід з товариства, була позивачем подана в травні 2016, а отримана відповідачем в червні 2016.

Враховуючи вищевикладене, баланс товариства станом на 01.08.2016 складає 475 600 грн. 00 коп., з вирахуванням довгострокових та поточних зобов'язань в сумі 266 800 грн. 00 коп. з необоротних та оборотних активів в сумі 742 400 грн. 00 коп.

Станом на 01.07.2016 баланс складає 441 700 грн. 00 коп. з вирахуванням довгострокових та поточних зобов'язань в сумі 358 800 грн. 00 коп. з необоротних та оборотних активів в сумі 800 500 грн. 00 коп.

Виходячи з наведеного, за розрахунком відповідача, дійсна вартість частини майна учасників ТОВ "Старобільське управління механізації" відповідає пропорційному розміру часток у статутному капіталі, що підлягає виплаті та складає:

1. ОСОБА_1 - 30,% - 134826 грн. 25 коп. (баланс на 01.07.2016, загальний відсоток у статутному капіталі складає 39,3% та загальна вартість майна відповідача пропорційна розміру частки складає 177 122 грн. 15 коп.);

2. ОСОБА_2 - 1,% - 6 094 грн. 10 коп. (баланс на 01.08.2016);

3. ОСОБА_3 - 1,% - 5 281 грн. 30 коп. (баланс на 01.08.2016);

4. ОСОБА_11 - 1,% - 5 499 грн. 50 коп. (баланс на 01.08.2016);

5. ОСОБА_12 - 0,% - 4 295 грн. 80 коп. (баланс на 01.08.2016);

6. ОСОБА_13 - 1,% - 5 499 грн. 50 коп. (баланс на 01.08.2016);

7. ОСОБА_14 - 1,7% - 5 499 грн. 50 коп. (баланс на 01.08.2016);

8. ОСОБА_8 - 1,% - 5 258 грн. 50 коп. (баланс на 01.08.2016);

9.Лобач Л.І. - 1,% - 4 867 грн. 70 коп. (баланс на 01.08.2016).

Загальний відсоток у статутному капіталі товариства складає 8,, та загальна вартість частини майна відповідача пропорційна розміру частки складає 42295 грн. 90 коп.

Разом з цим, відповідачем письмово визначені підстави виключення позивачів із складу ТОВ "Старобільське управління механізації", а саме: відповідно до пункту «в» статті 10 Закону України "Про господарські товариства", пункту 3 статті 116 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 88 Господарського кодексу України та відповідно до пункту 4 розділу 5 "Припинення участі в товаристві та правонаступництво" Статуту ТОВ "Старобільське управління механізації", учасник має право в передбаченому установчими документами та законом порядку вийти зі складу учасників товариства. Керуючись вищевказаними нормативними документами позивачі в період травень - липень 2016 року подали заяви про добровільний вихід зі складу учасників TОB "Старобільське управління механізації".

Відповідно до пункту 4 розділу 5 Статуту товариства (у редакції, що діяла з моменту створення ТОВ та до 16.12.2016 року) учасник товариства має право вийти з товариства, повідомивши про свій вихід шляхом надання заяви в строк не пізніше, за один тиждень до виходу. По закінченні вказаного строку, заява, надана учасником, який прийняв рішення про вихід, розглядається на загальних зборах. Моментом виходу учасника товариства та розрахунку частини вартості майна, належної до виплати учаснику, який виходить, є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства, або вручення заяви цім особам органами зв'язку.

Також, відповідач зазначає, що доказів внесення позивачами майна чи грошових коштів до статутного капіталу товариства не має, оскільки товариство створювалось шляхом перетворення з ВАТ "Старобільське управління механізації" і всі права і зобов'язання, в тому числі і суми внесків до статутного капіталу передалися з ВАТ у ТОВ "Старобільське управління механізації" в еквівалентному розмірі.

Відповідач звертає увагу на те, що доказом внесення позивачами відповідних грошових коштів може служити "Реєстр власників іменних цінних паперів" станом на 18.04.2013 року, який видавався сектором реєстраторської діяльності Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" для проведення загальних зборів ВАТ "Старобільське управління механізації" в якому вказані частки в грошовому і процентному вираженні, в тому числі і частки позивачів.

Також, відповідачем визначено, що спочатку ВАТ "Старобільське управління механізації" було створено шляхом приватизації державного підприємства "Старобільське управління механізації" Луганського облагробуду. Викуп у фонду державного майна здійснювався за рахунок приватизаційних ваучерів і грошових коштів в сумі, що не перевищує половини вартості ваучера. Після приватизації ВАТ налічувало 115 акціонерів, в числі яких були й позивачі по справі, в той же час, позивач - ОСОБА_20 успадкував 0,9909% частки у статутному капіталі або 39,31 грн., в грошовому еквіваленті від батька, а решта 29,5334% або 1171,55 грн. в грошовому еквіваленті викупив у акціонерів.

Крім того, відповідачем зазначено, що абз. 10 листа Міністерства юстиції № х-11-19 від 28.07. 2004 року «Щодо визначення вартості майна товариства з обмеженою відповідальністю у разі виходу з його складу учасників» визначено, що оцінка майна проводиться у випадках встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї із сторін угоди та за згодою сторін. Законом передбачено випадки, в яких проведення оцінки майна є обов'язковими, і серед них не передбачено проведення оцінки майна у разі виходу учасника з товариства з обмеженою відповідальністю. Виходячи з вищевказаного ТОВ «Старобільське управління механізації» вважає вимоги громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11. ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відносно проведення товарознавчої експертизи не правомірними.

З урахуванням наведеного та інших доводів, відповідач з посиланням на норми Закону України «Про господарськів товариствав» просить відмовити в задоволенні позову.

Позивачі з доводами відповідача не погодилися та представником останніх були надані відповідні заперечення від 03.03.2017 (арк. справи 130-131) за якими, зокрема, зазначено наступне.

Відповідно до пункту 4. Розділу 5 статуту ТОВ «СУМ», (чинного на момент виходу позивачів з товариства), учасник, який виходить, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі товариства. Частина майна, що підлягає виплаті, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату виходу учасника з товариства. Моментом виходу учасника товариства та розрахунку вартості частини майна, належної до сплати учаснику, який виходить, є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

Порядок та спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника в статутному капіталі а також порядок та спосіб її виплати визначаються та затверджуються на загальних зборах відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до вищевказаних положень Статуту товариства, чинного на момент виходу позивачів з товариства, учасник, який виходить, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі товариства, згідно з балансом встановлюється саме частина майна, що підлягає виплаті і такий баланс повинен складатися на дату виходу з товариства кожного з позивачів.

Отже, позивачі при виході зі складу учасників ТОВ «СУМ», одержали право на повернення їм вартості частини майна, пропорційної їх часткам в статутному фонді Товариства.

Вартість майна, що підлягає поверненню, за своїм визначенням не є тотожною поняттю внеску до статутного фонду і залежно від стану господарської діяльності Товариства та загальних економічних процесів у суспільстві може не співпадати з ним за розміром (зокрема, бути більшою чи меншою).

Враховуючи визначення поняття майна, наведене в ч.1 ст. 66 та ст.139 Господарського кодексу України та статті 190 ЦК України, в оцінюванні майна товариства для визначення вартості частин майна що підлягають виплаті позивачам при виході з товариства, слід брати до уваги виробничі й невиробничі фонди, інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі товариства, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно приписів пункту 20. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 25.02.2016 року №4, «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначають , що громадяни: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, мають свої частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації», скорочена назва ТОВ «СУМ» - що є відповідачем за цим позовом.

В 2016 році позивачі виявили бажання вийти зі складу учасників ТОВ «СУМ», про що на протязі травня і липня 2016 року направили відповідачу відповідні нотаріально посвідчені заяви про вихід зі складу учасників товариства, а після цього направили відповідачу ще заяви про складення і надання кожному з позивачів балансу товариства на дату відповідного виходу (з відповідними розшифровками балансу), а також виплату реальної ринкової вартості частини майна товариства що пропорційна часткам у статутному фонді товариства.

Загальними зборами учасників ТОВ «СУМ» від 16.12.2016 року були задоволені заяви про вихід із складу учасників ТОВ «СУМ» вказаних осіб, але питання щодо розрахунків не вирішено, а було перенесено на вирішення наступних загальних зборів ТОВ «СУМ».

Разом з цим, відповідачем не були задоволені заяви про виплату реальної ринкової вартості частини майна товариства що пропорційна часткам відповідних осіб у статутному фонді товариства.

Так, у відповідях на відповідні заяви відповідач мотивує відмову тим, що вимоги позивачів суперечать ч.4 статті 5 Статуту товариства, де зазначено що частина майна, яка підлягає сплаті встановлюється згідно з балансом, який складається на дату виходу з товариства, а тому прохання про виплату ринкової вартості майна є неправомірним. Разом з цією відмовою відповідач надав позивачам копію балансу ТОВ «СУМ» станом на 1 серпня 2016 року.

Позивачі зазначають, що дії відповідача щодо відмови у виплаті дійсної (ринкової) вартості частини майна товариства, що пропорційна належним часткам у статутному фонді товариства є неправомірними та такими що порушують корпоративні права заявників.

Оскільки балансів, складених на дати виходу позивачів з ТОВ «СУМ», відповідачем надано не було, позивачі вважали за можливе для звернення до суду та визначення початкових сум наявний у них баланс ТОВ «СУМ» складений станом на 1 серпня 2016 р.

Тобто, вказаний баланс позивачі використали саме для початкового визначення ціни позову та розрахунку балансової вартості частин майна товариства що пропорційні їх часткам в статутному капіталі, що є проміжними показниками і в подальшому будуть змінені позивачами після проведення судової експертизи по встановленню дійсної вартості майна ТОВ «СУМ».

Позивачами також було зазначено, що у зв'язку з тим, що на момент звернення до суду із позовом було неможливо встановити дійсну (ринкову) вартість майна ТОВ «СУМ» без проведення відповідної судової експертизи, ціна позову визначена відповідно до балансу ТОВ «СУМ» станом на 01.08.2016 р.

Так, за розрахунками позивачів, згідно балансу ТОВ «СУМ» станом на 01.08.2016 р. остаточна вартість майна складає 742 400 грн.

Відповідно, вартість частини майна ТОВ «СУМ» що пропорційна розміру часток позивачів в статутному капіталі товариства складає:

№Прізвище, ім'я, по батьковіВідсоток у статутному капіталі товариства (%)Вартість частини майна ТОВ «СУМ» пропорційна розміру частки (грн)
1ОСОБА_130,226 613,11
2ОСОБА_21,9 512,86
3ОСОБА_31,8 243,98
4ОСОБА_111,8 584,60
5ОСОБА_120,6 705,60
6ОСОБА_131,8 584,60
7ОСОБА_141,8 584,60
8ОСОБА_81,8 208,42
9ОСОБА_91,7 598,31
Всього:39,292 636,08

Виходячи з наведеного, позивачі звернулися до суду із даним позовом, який також обґрунтовують посиланням на норми ст.ст. 3,116,140,148,190 ЦК України, ст.ст. 10,11, 50,51,54 Закону України «Про господарські товариства», п.20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» та інші нормативні акти.

Відповідач проти позову заперечує з підстав вказаних у відзиві та наведених вище.

Оцінивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Старобільське управління механізації» зареєстроване в ЄДР в результаті перетворення 02.06.2014 (номер запису 1 000942).

Згідно розділу 1 Статуту (в редакції затвердженої загальними зборами за рішенням від 24.04.2013) товариство створюється як корпоративне підприємство за рішенням учасників, у зв'язку з реорганізацією шляхом перетворення Відкритого акціонерного товариства «Старобільське управління механізації» заснованого 31.03.1994 року.

Згідно розділу 3 статуту товариства учасниками товариства є громадяни України та юридичні особи, в тому числі і позивачі у справі:

ОСОБА_21, сума вкладу 1 210,86 грн., відсоток у статутному капіталі - 30,;

ОСОБА_22, сума вкладу 50,83 грн., відсоток в статутному капіталі - 1,;

ОСОБА_23, сума вкладу 44,05 грн., відсоток в статутному капіталі - 1,;

ОСОБА_4, сума вкладу 45,87 грн., відсоток в статутному капіталі - 1,;

ОСОБА_5, сума вкладу 35,83 грн., відсоток в статутному капіталі - 0,;

ОСОБА_24, сума вкладу 45,87 грн., відсоток в статутному капіталі - 1,;

7.Гуржій ОСОБА_7, сума вкладу 45,87 грн., відсоток в статутному капіталі - 1,;

8.Клига ОСОБА_25, сума вкладу 43,86 грн., відсоток в статутному капіталі 1,;

9.Лобач ОСОБА_26, сума вкладу 40,60 грн., відсоток в стату3тномиу капіталі 1,.

Розмір вкладу учасників товариства у статутному капіталі дорівнює сумі номінальної вартості загальної кількості акцій, якими учасник товариства володів у статутному капіталі ВАТ «Старобільське управління механізації».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі виявили бажання добровільно вийти зі складу учасників товариства, у зв'язку з чим, ними, були складені нотаріально завірені заяви, які подані до товариства (арк. справи 41-49), а саме:

- ОСОБА_1 заява від 13.05.2016 (реєстр. № 415), направлена поштою до товариства 13.05.2016 (згідно повідомлення отримана 17.05.2016);

- ОСОБА_2 заява від 22.07.2016 (реєстр. № 821), подана до товариства 25.07.2016 (вх. № 42);

- ОСОБА_3 заява від 25.07.2016 (реєстр. № 824), подана до товариства 25.07.2016 (вх. № 41);

- ОСОБА_11 заява від 22.07.2016 (реєстр. № 703), подана до ттовариства 25.07.2016 (вх. № 40);

- ОСОБА_12 заява від 26.07.2016 (реєстр. № 836), подана до товариства 26.07.2016 (вх. № 43) ;

- ОСОБА_27 заява від 25.07.2016 (реєстр. № 1-343), подана до товариства 27.07.2016 (вх. № 44);

- ОСОБА_14 заява від 25.07.2016 (реєстр. № 706), подана до товариства 27.07.2016 (вх. № 45);

- ОСОБА_8 заява від 22.07.2016 (реєстр. № 1458), подана до товариства 22.07.2016 (вх. № 3);

- ОСОБА_9 заява від 25.07.2016 (реєстр. № 883), подана до товариства 27.07.2016 (вх. № 46).

Разом з цим, позивачами до товариства були подані заяви про виплату реальної ринкової вартості частини майна товариства пропорційно відповідної части у зв'язку із виходом з товариства (арк. справи 50-58).

Відповідачем заяви позивачів розглянуті, направлені відповідді за якими зазначено про неправомірність відповідних вимог та розгляд цього питання на наступних загальних зборах товариства (арк. справи 59-65).

У п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що під час визначення порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник під час виходу (виключенні) з товариства, а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Господарського кодексу України установчим документом акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є статут.

Відповідно до розділу 5 Статуту товариства участь в товаристві може бути припинена в тому числі і шляхом виходу з товариства.

Згідно п. 4 цього розділу зазначено, що учасник має право вийти з товариства, повідомивши про свій вихід з товариства шляхом надання відповідної заяви. Учасник який виходить має право одержати вартість частини майна пропорційну його частці в статутному капіталі товариства. Частина майна товариства, що підлягає виплаті, встановляюється згідно з балансом який складається на дату виходу учасника з товариства. Моментом виходу учасника товариства та розрахунку вартості частини майна, належної до виплати учаснику, який виходить є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі. Учаснику, що вийшов виплачується належна йому частина прибутку, одержаного товариством у даному році до моменту його виходу. Виплата здійснюється після складання звіту за фінансовий рік, в якому учасник вийшов з товариства та в термін до 12 місяців з моменту виходу.

За домовленістю між учасником і товариством виплата вартості майна товариства може бути замінена передаванням майна в натурі. Порядок та спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника в статутному капіталі, а також порядок та спосіб її виплати та виплати належної учаснику частини прибутку визначаються та затверджуються на загальних зборах відповідно до діючого законодавства.

Як свідчать матеріали справи, рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Старобільське управління механізації» за п.п. «б» п. 2 порядку денного зборів були прийняті до відома заяви позивачів про їх вихід з товариства (арк. 201-205).

Право позивачів на вихід зі складу учасників товариства, одержання частини прибутку товариства та отримання вартості належної пропорційної частки чистих активів товариства передбачено ст. ст. 100, 116 ЦК України, ст. 88 ГК України та ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Статею 148 ЦК України та ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави стверджувати, що подання заяви про вихід з товариства є дією, спрямованою на припинення корпоративних прав та обов'язків учасника товариства. Право учасника товариства на вихід з товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників, а тому, учасник вважається таким, що вийшов з товариства з обмеженою відповідальністю з моменту прийняття загальними зборами рішення про виключення учасника з товариства на підставі його заяви про вихід, а у випадку відсутності такого рішення - з дати закінчення строку, встановленого законом або статутом товариства для повідомлення про вихід з товариства.

При цьому, у разі виходу учасника з товариства чинне законодавство не передбачає настання у товариства обов'язку здійснити виплату такому учаснику вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, у строки, коротші, ніж встановлені статтею 54 Закону України "Про господарські товариства". Водночас обов'язок товариства щодо розрахунків під час виходу з нього учасника виникає на підставі відповідного припису закону та не пов'язаний з наявністю або відсутністю вимоги про здійснення виплати.

Як свідчать матеріали справи та наведені вище обставини, на момент звернення до суду щодо жодного з позивачів з боку відповідача не було порушено право на отримання відповідної виплати, оскільки з моменту виходу жодного з позивачів як на момент звернення з позовом так і на момент винесення рішення не пройшло 12 місяців з дати виходу.

Так, датою виходу позивачів слід вважати:

1. ОСОБА_1 13.05.2016 (дата направлення заяви відповідачу), а строк в 12 місяців з дати виходу - 13.05.2017;

ОСОБА_22 25.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства); а строк в 12 місяців з дати виходу - 25.07.2017;

3. ОСОБА_3 25.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 25.07.2017;

ОСОБА_4 25.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 25.07.2017;

ОСОБА_5 26.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 26.07.2017;

6. ОСОБА_27 27.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 27.07.2017;

7.Гуржій ОСОБА_7 27.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 27.07.2017;

8.Клига ОСОБА_25 22.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 22.07.2017;

9. ОСОБА_9 27.07.2016 (дата передачі заяви про вихід до товариства), а строк в 12 місяців з дати виходу - 27.07.2017.

Оскільки усі з позивачів вийшли з товариства у 2016 році то з урахуванням приписів закону, виплата вартості відповідної частки повинна здійснюватися за результатами звіту затвердженого за рік у якому позивачі вийшли з товариства, а саме за 2016 рік.

Так, звіт за 2016 рік був затверджений товариством за підписом директора та головного бухгалтера 31.12.2016, у зв'язку з чим посилання позивачів на звіт станом на 01.08.2016 є необґрунтованим.

Таким чином, станом на дату подання позову право позивачів на отримання вартості частини майна, пропорційній частці у статутному капіталі не було порушено. Крім цього, розрахунок відповідних сум здійснений без урахування наведених вище норм чинного законодавства без врахування звіту за 2016 рік.

Відповідно до п. 3.7 рекомендацій президії ВГСУ від 28.12.2007 р. N04-5/14 роз'яснено, що будь-який учасник ТОВ має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна ТОВ. Господарським судом може бути задоволено клопотання учасника, що вибув, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів для обчислення вартості частини майна, що належить до виплати такому учаснику.

Згідно п. 4.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних та оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості майна, що належить до сплати такому учаснику.

Оскільки відповідне право позивачів не порушене то і підстави для проведення експертизи в рамках даної справи відсутні, у зв'язку з чим клопотання позивачів про проведення експертизи судом відхилено.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 36, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивачів у справі.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 28.04.2017

Суддя Т.А.Василенко