ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року справа № 904/5093/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Пінчук Є.С.,

за участю сторін:

ліквідатор: Вітер Д.М.,

від ліквідатора: Здор О.В., представник, довіреність №5 від 01.12.2016 р.,

від ПАТ "ВіЕйБі Банк": Оснач О.П.; представник, довіреність №49 від 03.01.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 р. у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 р. у даній справі (суддя Примак С.А.) у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" від 09.12.2016р. про притягнення до солідарної відповідальності керівника товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" ОСОБА_7 та голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) Вітер Д.М. відмовлено. Затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп"; ліквідовано юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп"; провадження у справі припинено.

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що за результатами ліквідаційного балансу у банкрута відсутнє майно, тому слід прийняти рішення про ліквідацію юридичної особи банкрута.

Не погодившись з даною ухвалою, публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. подано апеляційну скаргу, в якій, заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області на стадію ліквідаційної процедури.

Скаржник зазначає, що ліквідатором не в повному обсязі були вжиті заходи, передбачені ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, не вчинено жодних заходів щодо повернення незаконно відчуженого заставного майна, пред'явлення до третіх осіб вимог щодо повернення дебіторської заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Ліквідатор зазначає, що ним були здійснені всі можливі дії з розшуку майна боржника, дотримані вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо здійснення ліквідаційної процедури та виконання повноважень ліквідатора банкрута.

10.05.2017 р. в судове засідання з'явилися ліквідатор, представники ліквідатора та скаржника. Інші учасники провадження у справі не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Ліквідатором до суду апеляційної інстанції для приєднання до матеріалів справи надані додаткові докази.

Колегія суддів не приймає до уваги надані ліквідатором додаткові докази, оскільки в порушення вимог ч.1 ст.101 ГПК України, останнім не надано доказів неможливості подання цих доказів суду першої інстанції.

Крім того, надані докази суперечать доводам, викладеним ліквідатором у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши відповідність оскаржуваної постанови нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до ст.4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство).

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" відповідно до процедури, передбаченої ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду від 14.07.2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці до 14.11.2016 р.; ліквідатором банкрута призначено Постановою господарського суду від 14.07.2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці до 14.11.2016 р.; ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Вітер Діану Михайлівну.

Ухвалою господарського суду 27.10.2016 р. затверджено реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп".

Ухвалою господарського суду 17.11.2016 р. продовжено термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора Вітер Д.М. до 01.12.2016 р.

23.11.2016 р. до господарського суду надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Відповідно до звіту ліквідатора в ході здійснення ліквідаційної процедури встановлена та підтверджена кредиторська заборгованість перед кредиторами: ТОВ "Східна Торгівельна Компанія Центр" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 2073500,00 грн. - 4 черга задоволення; ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" - 152301101,88грн. - 6 черга задоволення; 18820494,58 грн. - 6 черга задоволення; 2756,00грн. - 1 черга задоволення. Окремо внесені вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника: ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" - 6600000,00 грн. ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" - 6 000 000,00 грн. В ході здійснення ліквідаційної процедури були погашені наступні кредиторські вимоги: ТОВ "Східна Торгівельна Компанія Центр" - 151,10грн. - 1 черга задоволення; ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" - 151,10грн. - 1 черга задоволення.

Крім того, ліквідатором зазначено, що згідно довідок Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №3626-19104 від 29.02.16р., Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Територіальний сервісний центр №1246 №31/4-1246/989 від 26.07.16р., Державної фіскальної служби України Дніпропетровська митниця ДФС №1558/10/04-50-07 від 29.07.16р., Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області №07.1/07.1-09/4742 від 12.08.16р., Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №12/02/18326 від 25.08.16р., Державної авіаційної служби України (ДЕРЖАВІАСЛУЖБА) Департамент льотної придатності №12.2.19-7968 від 05.08.16р., Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) №5733/20/15-16 від 18.08.16р., Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області №18-16-04222 від 29.07.16р., Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області №136/10101 від 03.08.16р., за боржником нерухомого майна, сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, земельних ділянок не зареєстровано, виконавчі провадження у відношенні відповідача відсутні.

Пунктом 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності і боржника або визнання його банкрутом" якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Відповідно до частини 1 ст. 33 та частини 2 ст. 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку, що ліквідатором вжито всіх встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходів по здійсненню та завершенню ліквідаційної процедури, з урахуванням наступного.

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачені повноваження ліквідатора боржника.

Так, згідно із ч.2 наведеної правової норми ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута, аналізує фінансове становище банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Отже, в ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо).

Таким чином, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Колегія суддів вважає, що звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв'язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості.

В даному випадку, суд першої інстанції, затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, в порушення вимог ст.46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.43 ГПК України, не перевірив відповідність поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу вимогам Закону, не надав належної правової оцінки поданому звіту та ліквідаційному балансу банкрута, а також не перевірив повноту дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, виходячи з вимог ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В матеріалах справи міститься копія договору поставки № 451/04 від 18.03.2013 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Технікс".

За умовами зазначеного договору було відчужено майно боржника, яке, за твердженням ліквідатора, було передано в заставу публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк".

Проте, майно, яке було передано за цим договором, містить лише родові ознаки. При цьому, відсутні відомості щодо місцезнаходження цього майна чи будь-які інші ідентифікуючи ознаки, що давали б можливість встановити, яке саме майно передавалося за договором.

В якості доказів відчуження майна за договором поставки № 451/04 від 18.03.2013 р., ліквідатором надано відповідні видаткові накладні.

Проте, аналіз дебіторської заборгованості можливий за наявності первинної бухгалтерської документації (платіжних доручень, податкових накладних тощо), які повинні знаходиться як у суб'єкта господарювання, так і в податкових органах.

Згідно статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення та оформлений у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій є правовою підставою для бухгалтерського обліку таких операцій.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, аналізуючи наявність дебіторської заборгованості у боржника, місцевий господарський суд повинен був дослідити всі первинні документи щодо договору поставки №451/04 від 18.03.2013 р.

Рішення про ліквідацію прийнято засновниками 31.03.2016 р., а укладення договору поставки №451/04 відбулося 18.03.2013 р., тобто до порушення провадження у справі про банкрутство.

В матеріалах справи відсутні докази, що відчуження боржником предмету застави відбулося за згодою заставодержателя. Проте, ліквідатором у поданому звіті не відображено, які заходи вживались ним щодо повернення предмету застави або заміни його іншими товарами такої ж вартості у відповідності до ст. 43 Закону України "Про заставу", зокрема, дослідження первинної документації боржника, проведення інвентаризації активів, направлення листів, запитів, звернення до правоохоронних органів тощо.

Згідно Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" статутний капітал товариства складає 150 000,00 грн., але в ліквідаційному балансі відсутні дані щодо статутного капіталу боржника.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2016 р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" про порушення провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду в підготовчому судовому засіданні, зобовязано голову ліквідаційної комісії надати до дати підготовчого засідання оригінали документів доданих до заяви про порушення справи про банкрутство (для огляду у підготовчому засіданні).

Проте, головою ліквідаційної комісії вказані вимоги господарського суду не виконані, оригінали документів для огляду в судовому засіданні не надано.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання ліквідатора про те, що договір № 451/04, за яким було реалізоване майно боржника, яке перебувало у заставі публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" укладено 18.03.2013 р., тобто поза межами строку, встановленого ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом" та поза межами загальної позовної давності, а тому у ліквідатора були відсутні підстави для визнання даного правочину недійсним.

Так, ліквідатор боржника при виконання покладених на нього законом обовязків не обмежений строками, встановленими ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а в разі наявності передбачених законом підстав, не позбавлений права на звернення до суду з позовом про визнання правочинів недійсними на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу ліквідатора, що відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, висновки місцевого господарського суду про те, що ліквідатором вчинено всі необхідні заходи щодо розшуку, виявлення та повернення майна, яке належить банкруту, для включення його до ліквідаційної маси є передчасними та такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки зроблені без повного та всебічного дослідження всіх суттєвих обставин справи, без з'ясування виконання ліквідатором всіх передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходів щодо проведення ліквідаційної процедури, а тому відсутні законні підстави для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута та припинення провадження по даній справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу господарського суду не можна визнати такою, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Копію даної постанови слід направити державному реєстратору для здійснення відповідних реєстраційних дій щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп".

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 р. у справі № 904/5093/16 скасувати.

Справу № 904/5093/16 направити до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду на стадії ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Копію постанови направити державному реєстратору для здійснення реєстраційних дій щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Полімер Груп" (51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт.Губиниха, вул.Леніна, буд.234, ).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді Ю.Б.Парусніков

Т.А.Верхогляд