ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2017 р. Справа № 922/5187/15

вх. № 5187/15

Суддя господарського суду: Сальнікова Г.І.

при секретарі судового засідання: Гончарова В.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №45 від 03.01.2017);

відповідача - не з'явився;

3-ї особи - не з'явився;

ВДВС - не з'явився

розглянувши скаргу представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" (м. Харків); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 приватне підприємство "Дінас" (м. Харків)

про стягнення 10 723 104,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 за вх.№63 від представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" до канцелярії суду надійшла скарга на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу.

Ухвалою суду від 20 березня 2017 р. прийнято скаргу представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу до розгляду, та її розгляд призначено на 03 квітня 2017 р. о 10:50 год.

03 квітня 2017 р. помічником судді Ніколаєнко Д.Г. повідомлено представників сторін про перенесення судового засідання по справі №922/5187/15, призначеного ухвалою суду від 20.03.2017, з 03.04.2017 на 10.04.2017 о 12:10 год., в зв'язку з хворобою судді Сальнікової Г.І.

Ухвалою суду від 10.04.2017 розгляд скарги відкладено на 24 квітня 2017 р. о 09:30 год.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 р. клопотання представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" про участь у судовому засіданні по справі №922/5187/15 в режимі відеоконференції було задоволено, судове засідання в режимі відеоконференції у справі №922/5187/15 призначено на 24 квітня 2017 р. о 09:30 год.

Представник ПАТ "ВіЕйБі Банк" в судовому засіданні в режимі відеоконференції 24 квітня 2017 р. підтримав скаргу на дії державного виконавця в повному обсязі.

Представник боржника в судове засідання 24 квітня 2017 р. не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник 3-ї особи в судове засідання 24 квітня 2017 р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 24 квітня 2017 р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вислухавши представників сторін, встановив наступне.

Господарським судом Харківської області розглянута справа №922/5187/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс", 3-тя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 приватне підприємство "Дінас" про стягнення 10 723 104,90 грн.

Рішенням суду від 19 листопада 2015 р. позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" заборгованості за кредитним договором №329 від 30.07.2007 в розмірі 501746,71 доларів США, що є еквівалентом в національній валюті України (гривні) станом на 12.08.2015 в розмірі 10 723 104,90 грн., з яких 336630,13 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 33213,96 доларів США - заборгованість за процентами; 98183,79 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 6127,31 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 27591,52 доларів США - 3% річних. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дінас-Сервіс" на користь Державного бюджету України 160 846,57 грн. витрат зі сплати судового збору. Повне рішення складено 24.11.2015 р.

08.12.2015 р. на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 19 листопада 2015 р. по справі №922/5187/15 було видано відповідні накази.

Судовий наказ від 08.12.2015 р. на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 19 листопада 2015 р. по справі №922/5187/15 пред'явлено стягувачем до виконання, в зв'язку з чим відкрито виконавче провадження №49912271.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 27.02.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

ПАТ «ВіЕйБі Банк» не погодився із вищезазначеною постановою, вважає незаконною, такою що порушує його права, як стягувача, в зв'язку з чим подав скаргу на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

За змістом статті 121-2 ГПК, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

На виконання статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до приписів статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Відповідно до пункту 6 наказу Міністерства юстиції України «Про за Інструкції з організації примусового виконання рішень», під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданий на запит старшого державного виконавця Кошкера І.А., який знаходиться у матеріалах виконавчого провадження зазначено, що статутний капітал ТОВ «ДІНАС-СЕРВІС» складає 5 000 000,00 грн., а як вид діяльності визначено: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, вантажний автомобільний транспорт.

У той же час державним виконавцем не вчинено дій спрямованих на встановлення факту здійснення Боржником господарської діяльності, з'ясування наявності майна боржника, пов'язаного із його основною діяльністю, не направлено запити до органів фіскальної служби щодо сплати податків.

Зважаючи на викладене, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції ОСОБА_4 не у повному обсязі вжито заходів щодо встановлення майна Боржника.

Оцінивши наявні в справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обовязковості судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розглядаючи ж ст. 17 Закону у світлі норм статей 8 та 9 Конституції, можна стверджувати, що вище вказані джерела європейського та національного права містять норми, щодо яких право України передбачає пряму дію та безпосереднє застосування. Отже, положення Закону фактично надають Конвенції в ієрархії формальних джерел права України такий статус, який можна визначити як квазіконституційний.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі відповідних виконавчих документів, зокрема, на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 4 Закону визначено перелік вимог, які мають міститься у виконавчому документі, та визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Враховуючи наведені приписи та практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обов'язковість виконання судових рішень та дотримання органами виконання судових рішень приписів чинного законодавства, яке регламентує процес такого виконання, суд погоджується з доводами стягувача про передчасність винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.02.17

Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин скарга підлягає задоволенню з винесенням відповідної ухвали.

З огляду на вищезазначене господарський суд приходить до висновку, що вимоги скаржника є обґрунтованими, підтвердженими обставинам справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 27.02.2017 у виконавчому провадженні № 49912271 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рівень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 провести виконавчі дії з виконання рішення господарського суду Харківської області по справі №922/5187/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільна компанія «Дінас-Сервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» 10 723 104,90 грн. заборгованості за кредитним договором.

Суддя Сальнікова Г.І.