ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 р. Справа №917/2108/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", 36029, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд.6

до Приватного підприємства "Техносфера -ЮА", 36013, м. Полтава, вул. Барикадна, 17

про стягнення 19 073,70 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1О,, довіреність № 12/16-003507 від 27.02.2017 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій за договором № 14-Д/16-8 від 02.08.2016 р., а саме договірну санкцію 0,1 % за кожен день прострочення - 5 033,70 грн.; штраф 20 % від вартості партії непоставленого товару - 14 040,00 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився. Ухвали суду від 09.03.2017 р. про порушення провадження у справі та від 04.04.2017р. про відкладення розгляду справи, направлені відповідачу за адресою зазначеною в позові та на веб-сайті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду з відміткою поштової установи: "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо), то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце розгляду справи.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, суд не оцінює неявку представника відповідача у судове засідання як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» (далі ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод») та Приватним підприємством «Техносфера-ЮА» (далі ПП «Техносфера-ЮА») укладено договір №14-Д/16-8 від 02.08.2016 р. (далі-Договір).

За умовами Договору, Постачальник (ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод») зобов'язувався протягом терміну дії Договору поставляти та передавати у власність Покупця (ПП «Техносфера-ЮА»), а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати Товар визначений Специфікацією, що є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору, оплата товару здійснюється в порядку на умовах та строки визначені Специфікацією.

Пунктом 1 Специфікації визначено, що розрахунки за постачання за даною Специфікацією здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у розмірі 100% вартості партії товару, протягом 7 календарних днів від дня передачі партії Товару.

Відповідно до п. 3.1 Договору, поставка товару здійснюється в порядку на умовах та в строки визначені Специфікацією. Специфікацією передбачено помісячний графік поставки з серпня 2016 року по грудень 2016 року.

Позивач вказує на те, що в порушення умов Договору ПП «Техносфера-ЮА» у серпні та вересні недопоставило товар у строки визначені Специфікацією, а у жовтні грудні поставки Товару передбаченого Специфікацією зовсім не відбувалися.

09 листопада 2016 року ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» на адресу ПП «Техносфера-ЮА» направлено претензію № 12/16 020206 від 09.11.2016 року про поставку товару, яка залишена ПП «Техносфера-ЮА» без реагування.

З огляду на положення 5.4 5.5 Договору, ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» нарахувало ПП «Техносфера-ЮА» договірну санкцію у розмірі 5033,70 грн. та штраф у розмірі 14040,00 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, за яким в силу ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

На виконання умов Договору та Специфікації № 1 що складає невід'ємну частину Договору ПAT «Полтавський турбомеханічний завод» здійснило оплату (платіжним дорученням № 10952 від 02.09.2016 р.) ПП «Техносфера-ЮА» за Товар поставлений відповідно до видаткової накладної № 74 від 23.08.2016 року. Кількість поставленого товару за вказаною видатковою накладною становить 19 куб.м., в той час як Специфікацією передбачено у серпні 2016 року поставка 50 куб.м. Недопоставка товару склала 31 куб.м. загальною вартістю 13 950,00 грн. Тривалість прострочення поставки, станом на 15.12.2016 року складає 106 днів.

За Товар поставлений відповідно до видаткових накладних № 75 від 07.09.2016 p., № 76 від 09.09.2016 p., № 80 від 13.09.2016 p., № 81 від 16.09.2016 p., № 82 від 20.09.2016 p., № 85 від 30.09.2016 року AT «Полтавський турбомеханічний завод» здійснило оплату платіжними дорученнями № 11259 від 08.09.2016 p., № 12217 від 26.09.2016 p., № 12219 від 26.09.2016 p., № 12857 від 05.10.2016 p., № 13434 від 21.10.2016 р. Кількість поставленого товару за вказаними видатковими накладними становить 125 куб.м., в той час як Специфікацією передбачено у вересні 2016 року поставку 150 куб.м. Недопоставка товару склала 25 куб.м. загальною вартістю 11 250,00 грн. Тривалість прострочення поставки, станом на 15.12.2016 року складає 76 днів.

Протягом жовтня, листопада, грудня поставки Товару передбаченого Специфікацією не відбувалися. Недопоставка товару за період жовтень-листопад 2016 року склала 200 куб.м. загальною вартістю 90 000,00 грн. з яких за жовтень 2016 року - 100 куб.м., листопад 2016 року - 100 куб.м. Тривалість прострочення поставки, що мала відбутися у жовтні 2016 року станом на 15.12.2016 року складає 45 днів. Тривалість прострочення поставки, що мала відбутися у листопаді 2016 року станом на 15.12.2016 року складає 15 днів.

Приписами статті 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 5.4 Договору визначено, що в разі прострочення поставки партії Товару (частини партії Товару), Покупець має право вимагати, а Постачальник за вимогою Покупця сплачує договірну санкцію в розмірі 0,1% від вартості партії товару.

У випадку не поставки (поставки не в повному обсязі) партії Товару в строк більше ніж 30 календарних днів, Покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від партії Товару, а також вимагати повернення сплаченого авансу та сплати штрафу в розмірі 20% від вартості партії Товару (п. 5.5 Договору).

Так, позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача договірну санкцію 0,1% за кожен день прострочення в розмірі 5 033,70 грн. та штраф 20% від вартості партії непоставленого товару в розмірі 14 040,00 грн. Судом перевірено методику розрахунку штрафних санкцій з використанням калькулятора ІАЦ "Ліга". За результатами проведеного перерахунку, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача договірної санкції 0,1% за кожен день прострочення в розмірі 5 033,70 грн. та штрафу 20% від вартості партії непоставленого товару в розмірі 14 040,00 грн..

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Позивач надав належні докази обґрунтованості та правомірності позовних вимог.

Відповідач правами, наданими йому ГПК України, не скористався, жодних доказів, що спростовували б факт наявності заборгованості чи її розмір, не надав.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з"ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до приписів ст.49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Техносфера -ЮА" (36013, м. Полтава, вул. Барикадна, 17, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (36029, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд.6, ) заборгованість в розмірі 19 073,70 грн., з яких 5 033,70 грн. - договірна санкція, 14 040,00 грн. - штраф, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.05.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.