ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р.Справа № 916/503/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай»

про стягнення 333740,10грн.

Суддя: Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №1980 від 13.04.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 30.03.2017р.

В судовому засіданні 04.05.2017р. приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №1980 від 13.04.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 30.03.2017р.

Суть спору: про стягнення з ТОВ «Одеський коровай» на користь ТОВ «Епіцентр К» 302800грн. основного боргу, 302,80грн. штрафу, 28118,01грн. пені за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р., 2519,30грн. три проценти річних за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, подав заяву про зміну предмету позову від 13.04.2017р. за вх.№2-2093/17, додаткові пояснення від 03.05.2017р. за вх.№10026/17, заяву про збільшення позовних вимог від 28.04.2017р. за вх.№2-2406/17, де виклав позовні вимоги у остаточній редакції, яку прийнято судом до розгляду по суті.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами 15.12.2016р. договору купівлі-продажу з відстроченням платежу №1365, ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 587800грн., який відповідачем оплачено лише частково на суму 285000грн., у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано штраф, пеню, три проценти річних.

Відповідач подав відзив на позов від 04.05.2017р. за вх.№10109/17, де проти позову заперечує, зазначаючи про неналежне доведення позивачем поставки саме за договором №1365 від 15.12.2016р., оскільки накладні не містять посилання на договір №1365 від 15.12.2016р., тому заборгованість за останнім відсутня, а звідси відсутні підстави для стягнення пені, штрафу, трьох процентів річних.

Клопотання сторін про відкладення розгляду справи від 13.04.2017р. за вх.№8746/17, про долучення документів до справи від 13.04.2017р. за вх.№8759/17, 25.04.2017р. за вх.№9640/17, від 28.04.2017р. за вх.№2-2406/17 були судом задоволені.

Ухвалою суду від 13.04.2017р., за заявою позивача від 13.04.2017р. за вх.№2-2108/17, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 09.05.2017р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

15.12.2016р. між ТОВ «Епіцентр К» (продавець) та ТОВ «Одеський коровай» (покупець) укладено договір №1365 купівлі-продажу з відстроченням платежу, згідно умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором. Предметом цього договору є товари з асортименту будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» м. Одеса згідно видаткових накладних. Товар передається покупцю за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. 7-й км Овідіопольської дороги,1. Ціна товару зазначається у видаткових накладних і встановлюється в національній валюті України. Загальна вартість договору складається з суми вартості товару, придбаного покупцем протягом строку дії цього договору та вказаного у видаткових накладних на такий товар. Договір діє до 31.12.2017р. включно (п.п.1.1., 1.2., 1.3., 2.1., 2.2., 10.1. договору).

Відповідно до п.3.1. договору №1365 від 15.12.2016р. оплата за товар здійснюється покупцем за визначеною в п.2.2. цього договору ціною та у строк, що не перевищує 14 календарних дні від дати отримання товару покупцем (дати, вказаної у видатковій накладній) шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідного гіпермаркету продавця, що вказується у рахунку-фактурі.

Згідно п.п.8.2., 8.3. договору №1365 від 15.12.2016р. за порушення зобовязання згідно з пунктом 3.1. цього договору, покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 0,4% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за весь період прострочення. Додатково за порушення зобовязання згідно з підпунктами 3.1. та 5.3. цього договору покупець сплачує на користь продавця штрафні санкції у розмірі 0,1% від вартості своєчасно неоплаченого товару.

За видатковими накладними від 16.12.2016р., від 28.12.2016р., від 03.02.2017р., на підставі довіреностей №1623 від 15.12.2016р., №1651 від 21.12.2016р., №234 від 03.02.2017р., позивачем відповідачу було поставлено товар на загальну суму 587800грн., що додатково підтверджується гарантійним листом відповідача №03/ДСН-17 від 03.02.2017р., актом звірки взаємних розрахунків станом на 24.02.2017р.

Згідно довідки ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» від 12.04.2017р. №В6-01/981 по рахунку позивача відповідачем здійснено часткову оплату в сумі 280000грн., а за платіжним дорученням №66100 від 25.04.2017р. сплачено 5000 грн. із призначенням платежу „за сахар згідно договору №1365 від 15.12.2016р., у т.ч. ПДВ 20% 833,33грн..

17.01.2017р. позивач звернувся до відповідача із претензією №352 з вимогою погасити існуючу заборгованість.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Одеський коровай» на користь ТОВ «Епіцентр К» 302800грн. основного боргу, 302,80грн. штрафу, 28118,01грн. пені, 2519,30грн. три проценти річних правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст.692 Цивільного Кодексу України).

Отже, наявні в матеріалах справи первинні документи, зокрема, вище перелічені накладні, акт звірки розрахунків, довідка банку свідчать про поставку відповідачу товару, його отримання останнім, проведення часткової оплати, у звязку з чим несплаченим залишився товар в сумі 302800грн., заборгованість за яким судом підлягає стягненню в повній мірі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 302,80грн. штрафу, 28118,01грн. пені за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, зроблений позивачем, встановив, що штраф обраховано вірно, у звязку з чим позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 302,80грн. штрафу підлягає задоволенню у повному обсязі.

За розрахунком суду сума пені, на яку може претендувати позивач внаслідок прострочення відповідача за договором №1365 від 15.12.2016р., складає 28739,51грн. Так, до помилкового обрахунку позивачем пені призвело неврахування останнім того факту, що з боку відповідача мало місце періодичне погашення заборгованості, однак, з врахуванням того, що позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 28118,01грн. за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р., вказана вимога позивача підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2519,30грн. три проценти річних за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок процентів річних, зроблений позивачем, встановив, що його зроблено невірно через неврахування періодичного погашення заборгованості з боку відповідача. Так, за розрахунком суду сума трьох процентів річних в межах визначеного позивачем періоду складає 3111,58грн., однак, з врахуванням того, що позивачем заявлено до стягнення саме 2519,30грн. процентів річних, дана позовна вимога підлягає судом задоволенню в межах заявленої позовної вимоги.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги документально підтверджені та нормативно обґрунтовані, вони підлягають судом задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає 302800грн. основного боргу, 302,80грн. штрафу, 28118,01грн. пені за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р., 2519,30грн. три проценти річних за період з 31.12.2016р. по 01.05.2017р.

Згідно ст.49 ГПК України витрати позивача, понесені на сплату судового збору за розгляд судом даної справи в сумі 5006,10грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Надмірно сплачений позивачем судовий збір в сумі 2грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ТОВ «Епіцентр К» повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова,14, код 39300003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (02139, м. Київ, вул. Братиславська,11, код 32490244) 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. основного боргу, 302 (триста дві) грн. 80коп. штрафу, 28118 (двадцять вісім тисяч сто вісімнадцять) грн. 01коп. пені, 2519 (дві тисячі пятсот девятнадцять) грн. 30коп. три проценти річних, 5006 (пять тисяч шість) грн. 10коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (02139, м. Київ, вул. Братиславська,11, код 32490244) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в сумі 2 (дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 05 травня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук