ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа № 925/350/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дженерал ОСОБА_2 Логістик, м. Яготин, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Трейд, м. Черкаси

про стягнення 85530 грн. 70 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дженерал ОСОБА_2 Логістик звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Харвест Трейд 85530 грн. 70 коп. із яких: 59892 грн. 50 коп. основного боргу, 9193 грн. 93 коп. пені, 5755 грн. 81 коп. інфляційних та 10688 грн. 46 коп. відсотків річних за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами договору 17.05.2016 № 17052016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Дженерал ОСОБА_2 Логістик та Товариством з обмеженою відповідальністю Харвест Трейд, позивач надав відповідачу послуги по перевезенню вантажу, за які відповідач не розрахувався, заборгувавши позивачу 59892 грн. 50 коп. У звязку з прострочення сплати заборгованості позивач нарахував відповідачеві штрафні санкції, які разом з основною заборгованістю просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 березня 2017 року було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 11 квітня 2017 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю прибути у судове засіданні.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 квітня 2017 року розгляд справи було відкладено на 11 травня 2017 року.

У судове засідання 11 травня 2017 року представник відповідача не зявився про причини неявки суд не повідомив. У справі є доказ отримання ухвали суду від 11.04.2017 уповноваженим представником відповідача.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 28.03.2017 та від 11.01.2017 було зобовязано відповідача надати до суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Відповідач письмового відзиву суду не направив, представник відповідача у судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, виходячи із того, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглянута судом за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 11.05.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

17 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Дженерал ОСОБА_2 Логістик (Перевізник позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Харвест Трейд (Замовник відповідач у справі) було укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с. 13-25).

Згідно з умовами даного договору Товариство з обмеженою відповідальністю Дженерал ОСОБА_2 Логістик автомобілем АА575610/АА1774ХХ, марка ДАФ та автомобілем НОМЕР_1/АА9430ХО, марка ДАФ зобов'язався перевезти заморожені овочі: за договором - заявкою №НТ 161 від ТОВ «Смілянська Ходня», Смілянський район у Z.P.U Cmolfrut 36-105 Cmolas 360a, за договором - заявкою №НТ 166 від Сиріус-Агро, с.Водяники, Черкаська область до Meyer Gemtisebearbeitung GmbH, Hinterm Holze 10, 27239 Twistringen.

В свою чергу ТОВ Харвест Трейд зобов'язалось за виконані послуги сплатити: за договором - заявкою №НТ 161 - 850 євро та за договором - заявкою №НТ 166 - 1350 євро по безготівковому комерційному курсу купівлі євро КБ ПриватБанк на день розмитнення автомобіля. За розрахунками позивача загальна вартість наданих Перевізником послуг за транспортні та транспортно-експедиційні послуги становить 59892 грн. 50 коп.

Відповідно до пунктів 6.2 та 6.4 договору вартість перевезення та порядок розрахунків вказується в Заявці Замовника, яка є невідємною частиною договору. В цю суму включена винагорода Перевізника з урахуванням ПДВ. Замовник зобовязаний оплатити надані Перевізником послуги в строк 8 банківських днів з моменту отримання від Перевізника оригіналу товарно-транспортної накладної (CMR), акта виконаних робіт і рахунку. У випадку, якщо в Заявці підписаній обома сторонами договору, вказаний інший строк, то вищу юридичну силу має строк вказаний у Заявці.

Згідно з пунктом 14 Заявок на перевезення, Замовний сплачує вартість фрахту протягом 15 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів.

Відповідно до актів надання послуг №ОУ-00000933 від 24 травня 2016 року та №00000579 від 11 липня 2016 року, взяті на себе зобов'язання позивач виконав вчасно та повністю на загальну суму 60892 грн. 50 коп.

Замовник, за надані позивачем послуги розрахувався лише частково, перерахувавши позивачу 1000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 60 від 28.02.2017.

Позивач зазначає, що з метою врегулювання спору в досудовому порядку Замовником було направлено Перевізнику повідомлення про направлення графіку погашення заборгованості на підставі якого Замовник зобовязався погасити заборгованість згідно графіку та додатково сплатити 24% річних.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, відповідач на день подачі позову має заборгованість за договором перевезення вантажу в сумі 59892 грн. 50 коп. Відповідач у справі борг не сплатив, чим порушив взяті на себе зобов'язання згідно з Договором.

Заперечень проти неотримання документів та проти доводів позивача про настання строку платежу відповідач суду не надав. Доказів існування спору між сторонами з приводу неякісності наданих позивачем послуг у справі немає.

Господарський суд вважає правомірним звернення позивача за захистом прав та законних інтересів до господарського суду Черкаської області за місцем знаходження відповідача.

Частиною 1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, строк виконання зобов'язання по оплаті послуг перевезення вантажу для відповідача вже є таким, що настав. Доказів сплати боргу в сумі 59892 грн. 50 коп. відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 59892 грн. 50 коп. боргу за надані послуги перевезення.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Виконання зобовязання, згідно зі ст. 546 ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК України, неможливість виконання зобовязання не звільняє сторони від обовязку виконати зобовязання в натурі, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Статтями 1, 3 зазначеного Закону встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимога позивача про стягнення пені передбачена п.8.13 договору (за порушення строків оплати наданих Перевізником послуг Замовник сплачує Перевізнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати), відповідає приписам ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, ст. .ст. 230 ч. 1, 231 ч. 4, 6 ГК України.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню по кожному рахунку окремо: за рахунком №933 від 24.05.2016 у сумі 3657 грн. 58 коп. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 24.05.2016 по 23.11.2016 (а.с. 32-33) та рахунку № 579 від 11.07.2016 2016 у сумі 5536 грн. 35 коп. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.07.2016 по 10.01.2017 (а.с. 36), а в сього 9193 грн. 93 коп. Розрахунок пені позивачем зроблено не вірно.

Суд самостійно за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу Еліт: ОСОБА_3 перерахував суму пені та прийшов до висновку, що вимоги про стягнення пені підлягають до часткового задоволення

за рахунком №933 від 24.05.2016 у сумі 3647 грн. 59 коп. за період з 24.05.2016 по 23.11.2016 та за рахунком № 579 від 11.07.2016 2016 у сумі 5521 грн. 23 коп., а всього 9168 грн. 82 коп.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 5755 грн. 81 коп. та 24 % річних в сумі 10688 грн. 46 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Як вбачається з розрахунку інфляційних, наданого позивачем у позовній заяві, останнім не вірно нарахуванні інфляційні втрати. Після перерахунку суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині вимоги про стягнення інфляційних втрат за вказаний позивачем період у сумі 5533 грн. 78 коп.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення 24 відсотків річних у сумі 10688 грн. 46 коп. не підлягає до задоволення виходячи з того, що згідно статті 625 Цивільного кодексу України нарахування іншого розміру процентів за користування чужими коштами можливе лише в тому випадку, якщо їх розмір буде встановлений договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В договорі про перевезення вантажів їх розмір не встановлений. Тому вимога позивача щодо стягнення річних підлягає до часткового задоволення у розмірі трьох процентів річних і за розрахунком суду становить 1333 грн. 47 коп.

Посилання позивача на повідомлення відповідача (а.с.29) про обіцяння останнього сплатити 24% річних суд вважає безпідставним, оскільки ці посилання позивача суперечать ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Судом відповідно до ст. 22 ГПК України було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього.

Відповідач не скористався своїм правом заперечення проти позову, не підтвердив їх відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України доказами про відсутність у нього заборгованості, тому суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача 59892 грн. 50 коп. основного боргу, 9168 грн. 82 коп. пені, інфляційних втрат у сумі 5533 грн. 78 коп. та 1333 грн. 47 коп. 3% річних.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвест Трейд (вул. Г. Сталінграда, буд. 42/1, офіс 1-10, м. Черкаси, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал ОСОБА_2 Логістик (вул. Філатова, буд. 112, м. Яготин, ) 59892 грн. 50 коп. основного боргу, 9168 грн. 82 коп. пені, інфляційних втрат у сумі 5533 грн. 78 коп., 1333 грн. 47 коп. 3% річних та 1600 грн. судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне судове рішення складене 17 травня 2017 року.

Суддя О.В. Чевгуз