ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 922/780/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Енергоспецбуд", м. Харків
про стягнення 250753,63грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Енергоспецбуд" (відповідач) про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 у розмірі 228536,97грн. та пені по нарахованим відсоткам у розмірі 22216,96грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Ухвалою суду від 06.04.2017 було задоволено клопотання позивача про розгляд даної справи без участі представника позивача. Подав до суду пояснення (вх. №13579 від 24.04.2017), в яких просить суд вважати вірною суму заборгованості по відсоткам у розмірі 228536,67грн., замість помилково зазначеної у позовній заяві суми заборгованості по відсоткам в розмірі 228536,97грн.

Проаналізувавши пояснення позивача (вх. №13579 від 24.04.2017), суд дійшов висновку про те, що позивач у позовній заяві фактично просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 у розмірі 228536,67грн. та пені по нарахованим відсоткам у розмірі 22216,96грн., всього: 250753,63грн.

Отже, предметом розгляду даної справи є спір про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 у розмірі 228536,67грн. та пені по нарахованим відсоткам у розмірі 22216,96грн., всього: 250753,63грн.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Подав до суду заяву (вх. № 13744 від 24.04.2017), в якій просить суд застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності та відмовити в позові відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, обгрунтовуючи дану заяву тим, що оскільки відповідно до п. 1.1. договору відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 30.04.2013, загальна трирічна позовна давність, встановлена ст. 257 ЦК України, на думку позивача, спливла 01.05.2016, а позивач звернувся до суду з даним позовом 01.03.2017, тобто за межами трирічної позовної давності.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані сторонами до матеріалів справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

08.02.2012 року між позивачем (банком) та відповідачем (позичальником) був укладений кредитний договір №08/02/2012-КЛВ (надалі - договір), за умовами п.1.1. якого (в редакції договору №1 від 28.01.2013 про зміну договору) банк, на умовах цього договору, відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України з лімітом кредитування у сумі 1000000,00грн. Позичальник зобовязувався повернути кредити, отримані в межах кредитної лінії, не пізніше 30 квітня 2013 року та сплатити проценти за користування кредитами, на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору кредити надаються банком на цілі поповнення обігових коштів.

згідно з п. 1.4. договору процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі 22,5% річних. У разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення позичальником встановлюється у розмірі 27,5% річних процентів річних за користування кредитними коштами.

За умовами п.2.3. договору розрахунок суми процентів за користування кредитами починається з дня фактичного виникнення залишку на рахунку обліку кредитної заборгованості, відкритому банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з цим договором. Проценти за користування кредитами, наданими за цим договором, нараховуються банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього договору (достроково або при настанні строку погашення), але не пізніше дати погашення кредитів, вказаної в пункті 1.1. цього договору, виходячи із суми заборгованості на позичковому рахунку та процентної ставки, вказаної в пункті 1.4 цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до закінчення строку зазначеного в пункті 1.1 цього договору, а в невиконаній частині - до повного виконання зобовязань за цим договором (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожен день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період такого прострочення, від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам. Пеня сплачується у гривнях за курсом Національного Банку України на день сплати пені. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами згідно з умовами цього договору.

Позивач на виконання умов кредитного договору надав відповідачу кредит у розмірі 1000000,00грн., що підтверджується меморіальним ордером №К/516242 від 14.02.2012 з кінцевим терміном погашення не пізніше 30.04.2013. Проте відповідач кредит вчасно не повернув.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.02.2015 у справі №922/5226/13 з ТОВ фірми "Енергоспецбуд" на користь ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" стягнуто заборгованість за кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 р. у розмірі 1000000,00грн., заборгованість за процентами у розмірі 519726,02грн., нарахованими станом на 09.02.2015 р., інфляцію за кредитом в розмірі 292503,14грн., інфляцію за процентами в розмірі 106757,72грн. та 38379,73грн. судовий збір.

Дане рішення набрало законної сили 10.03.2015 та на його виконання 12.03.2015 видано відповідний наказ.

Крім того, рішенням господарського суду Харківської області від 07.06.2016 у справі №922/1413/16 з ТОВ фірми "Енергоспецбуд" на користь ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" було стягнуто заборгованість за процентами за користування кредитом за кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 за період з 10.02.2015 по 29.04.2016 в розмірі 342559,14грн. та 5138,38грн. судового збору.

Дане рішення набрало законної сили 04.07.2016 та на його виконання 08.07.2016 видано відповідний наказ.

Зокрема, у даних рішеннях встановлено, що відповідач в порушення умов договору не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач у позовній заяві стверджує, що станом на 01.03.2017 відповідач кредит не повернув, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідача відповідно до умов пунктів 2.3.2, 6.1. договору та ст. ст. 525, 526, 530, абз. 1 ч. 1 ст. 1048, 1054 ЦК України заборгованості по відсоткам за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 у розмірі 228536,97грн. та пені по нарахованим відсоткам у розмірі 22216,96грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Отже, згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України та п. 2.3.2. договору відсотки за кредитним договором нараховуються до дня повернення кредиту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів погашення кредиту суду не надав, у зв'язку з чим позивач обґрунтовано здійснив нарахування заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 відповідно до умов п. 2.3.2. договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожен день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період такого прострочення, від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам. Пеня сплачується у гривнях за курсом Національного Банку України на день сплати пені. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами згідно з умовами цього договору.

В даному позивач обґрунтовано здійснив нарахування пені по нарахованим відсоткам відповідно до умов 6.1. договору.

З огляду на викладене, доводи відповідача у заяві (вх. № 13744 від 24.04.2017) про застосування до позовних вимог наслідків спливу трирічної позовної давності, суд вважає помилковими, а дану заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсоткам за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 та пені по нарахованим відсоткам, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за договором за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 в розмірі 228536,97грн. та пені по нарахованим відсоткам в розмірі 22216,96грн. правомірними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4-2, 4-3, 32-36, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Енергоспецбуд" (61052, м. Харків, вул. Енгельса, буд. 33, приміщення А/14-2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, ) заборгованість по відсоткам за кредитним договором №08/02/2012-КЛВ від 08.02.2012 за період з 01.05.2016 по 28.02.2017 у розмірі 228536,97грн., пеню по нарахованим відсоткам у розмірі 22216,96грн. та судовий збір у розмірі 3761,30грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_2