ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Справа № 923/192/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Головльовій Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Новий світ", м. Нова Каховка Херсонської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОптЦентр", м. Херсон,

про розірвання договору та стягнення 14 492 грн. 10 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, представник, дов. від 17.11.14р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. від 04.04.17р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить: прийняти рішення про розірвання Договору Поставки №165 від 21.11.2013 року у звязку із істотною зміною обставин; визначити наслідки розірвання Договору шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми боргу за реалізований, згідно Договору, товар, в розмірі: 10 050,00грн.; стягнути з відповідача на користь позивача 0,2 % від вартості не оплаченого Товару за кожен день прострочення у розмірі 4 442,10 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається нв положення ст. ст. 173, 193 ГК України, ст. ст. 3, 15, 16, 525, 526, 651, 652, 692 ЦК України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в ході судового розгляду справи заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини: надані до справи копія листа № 79 від 07.07.2016 року та копія листа № 141 від 16.12.2016 року не підтверджують факт отримання Відповідачем листа про розірвання договору. Позивач, на думку відповідача, не надав належних доказів отримання відповідачем пропозиції про розірвання договору. Позивач, на думку відповідача, не дотримався положень п. 11.6 договору щодо направлення повідомлення про намір розірвати договір. Вказані позивачем обставини, якщо й припустити їх існування, на думку відповідача, не підпадають під визначення «істотної зміни обставин» та не дають право на розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України. Також відповідач стверджує, що умовами договору, а також положеннями діючого законодавства не передбачено норми, що у разі розірвання договору положення цього договору перестають діяти та/або Покупець за договором зобовязаний терміново розрахуватись за таким договором. Відповідно до умов договору, зокрема п. 7.3. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей, «Покупець зобовязаний оплачувати реалізований ним товар щотижня». На даний час, як стверджує відповідач, Товар про який веде мову Постачальник - є нереалізованим, а тому відповідно до умов договору, у Покупця не виникло обовязку його оплати. Посилання позивача на невиконання відповідачем положень п. 7.7. Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей, щодо не надання звіту з зазначенням кількості реалізованого товару, на думку відповідача не відповідають дійсності, оскільки Позивач не направляв Відповідачу відповідної вимоги. Також, на думку відповідача, вимоги позивача, щодо стягнення пені є передчасними та необгрунтованими з огляду на наступне: строк виконання обовязку оплатити Товар у відповідача не настав, оскільки Товар, що є предметом спору, залишається нереалізованим; період за який позивач нараховує пеню перевищує 6 (шести) місячний строк; період з якого позивач починає нараховувати пеню (серпень 2016 року) не обгрунтований жодним чином; відповідно до умов договору, а саме п. 8.1. Договору, передбачено відповідальність Покупця у вигляді пені у розмірі 0,2 % від вартості неоплаченого Товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, на думку відповідача, позивачем дане положення Договору не дотримано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.04.17 до 11.05.17.

У судовому засіданні 11.05.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

21 листопада 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «НОВИЙ СВІТ» (надалі за текстом рішення Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОптЦентр» (надалі за текстом рішення Відповідач, Покупець) був укладений Договір Постачання № 165 з Протоколом розбіжностей (надалі за текстом рішення - «Договір»).

Відповідно до умов п.п.1.1. Договору Постачальник прийняв на себе зобовязання поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і сплатити товар, на умовах, визначених цим Договором.

До листопада 2015 року кожна сторона Договору сумліно виконувала свої зобовязання, а саме: товар поставлявся, реалізовувся, сплачувався, переоцінювався, у зв'язку з чим станом на 10.11.2015 року сальдо між сторонами складало - 0 гривень.

11.11.2015 року Позивач поставив, а Відповідач прийняв нову партію товару в кількості 35 одиниць, на сумму 147 230,00 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною видатковою накладною.

18.11.2015 року Відповідач сплатив на розрахунковий рахунок Позивача вартість реалізованої чатини товару в сумі 3 070 гривень 00 копійок.

23 та 28 грудня 2015 року Відповідачем були отримані наступні дві партії товару в кількості 21 і 2 одиниці, відповідно на суми: 83 335гривень 00 копійок і 6140 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідними видатковими накіадними.

11.02.2016 року Відповідачем була сплачена вартість реалізованої частини товару в сумі 3 070 гривень 00 копійок.

14.03.2016 року Відповідач перерахував на розрахунковий рахунок Позивача вартість ще однієї одиниці товару у розмірі 4 145 гривень 00 копійок.

Загалом, станом на 15.03.2016 року, згідно умовам Договору, Позивачем було поставлено Відповідачу 58 одиниць товару загальною вартістю 236 705 гривень 00 копійок та сплачено Відповідачем вартість 3-х одиниць товару у розмірі 10 285 гривень 00 копійок.

З квітня 2016 року між Сторонами було прийняте рішення про повернення товару, у звязку з чим, Відповідач повернув, а Позивач отримав, згідно накладних на повернення товару наступну кількість товару за вказаною сумою:

06.04.2016р. 6 одиниць товару на суму 24 480,00 гривень;

15.04.2016р. 26 одиниць товару на суму 105 135,00 гривень;

19.05.2016р. 17 одиниць товару на суму 71 445.00 гривень;

23.06.2016р. 4 одиниці товару на суму 15 310,00 гривень.

Загалом, станом на 23.06.2016 року Відповідачем повернуто, а Позивачем отримано 53 одиниці товару на суму: 216 370 гривень 00 копійок.

Залишок товару, який продовжує знаходитися у власності Відповідача складає 2 одиниці товару на суму 10 050 гривень.

У звязку із закінченням опалювального сезону, зняттям з виробництва даного виду товару та неотриманням від Відповідача, ані залишку товарів, ані його вартості, у липні 2016 року Позивач прийняв рішення розірвати Договір на підставі п.п. 1.6 Договору, відповідно до якого одна із Сторін має право розірвати даний Договір, сповістивши про це другу Сторону не менше, ніж за 30 (тридцять) днів до строку, що передбачає розірвання.

09.07.2016 року Позивач відправив Відповідачу рекомендований лист-повідомлення № 79 від 07.07.2016р. про наміри розірвати Договір з проханням: згідно з п. 3 ст. 188 ГК України, своєчасно сповістити Позивача про результати розгляду повідомлення про розірвання Договору; підписати два примірники Акта звірки взаєморозрахунків; повернути весь нереалізований товар (при його наявності). З метою благополучного вирішення питання шляхом переговорів, Позивач додав до листа Акт звірки взаєморохрахунків в двох примірниках для його підписання представниками обох Сторін. Відповідач отримав цей лист 12.07.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення. Позивач відповіді не отримав.

20.12.2016 року Позивач направив Відповідачу претензію - рекомендований лист повідомлення №141 від 16.12.2016р. про наміри розірвати Договір з проханням: згідно з п. 3 ст. 188 ГК України, своєчасно сповістити Позивача про результати розгляду повідомлення про розірвання Договору; підписати два примірники Акта звірки взаєморозрахунків; з врахуванням п.п. 3.7.1., 3.7.2. Договору, у редакції протоколу розбіжностей, повернути TOB «ТВК «Новий світ» весь нереалізований товар або перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «ТВК «Новий світ» вартість такого товару в сумі 10 050 гривень 00 копійок. В своєму листі Позивач також посилається на те, що при не виконанні Відповідчем своїх обовязків по Договору та вищевказаних вимог, Позивач буде вимушений вважати печі калориферні в кількості двох штук реалізованими та, згідно діючому законодавству України, звернутися до Господарського суду для захисту своїх прав та інтересів з позовною заявою про розірвання Договору та поверенення вартості реалізованого товару.

Відповідач отримав претензію 22.12.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення. Позивач відповіді не отримав.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до умов п.п. 8.1 Договору у випадку невиконання або не відповідного виконання Покупцем зобовязань по оплаті поставленого Товару Постачальник має право стягнути з Покупця пеню у розмірі 0,2% від вартості не оплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

За поданим позивачем розрахунком розмір пені становить 4442,10грн.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до умов п.п. 7.7. Договору, в редакції Протоколу розбіжностей, Покупець за вимогою надає Постачальнику звіт із зазначенням кількості реалізованого товару та вказує товарні залишки на дату формування звіту.

Позивачем не представлно суду доказів звернення до відповідача з відповідною вимогою про надання звіту із зазначенням кількості реалізованого товару та товарних залишків на дату формування звіту.

Отже, позивачем не доведено прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання, щодо оплати реалізованого товару, відповідно не настали правові підстави для стягнення з відповідача пені.

Разом з тим, Договір підлягає розірванню, відповідно до умов п. п.п. 1.6, за бажанням однієї зі сторін Договору.

Відповідно до статті 712 ЦК України: «За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.»

Відповідно до частин 1-3 статті 692 ЦК України: «Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.»

Враховуючи, що товар, на умовах п. 1.1. Договору, переданий позивачем у власність відповідача, і останній у будь-який момент вправі розпорядитись ним на свою користь, суд вважає порушеним та таким, що підлягає захисту право позивача на отримання вартості поставленого та не оплаченого відповідачем товару (дві печі калориферні) загальною вартісю 10050,00грн.

На підставі викладених обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо розірвання укладеного сторонами Договору та стягнення суми основного боргу у розмірі 10050,00грн., а заперечення відповідача проти вказаної частини позовних вимог не приймаються судом до уваги.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, щодо стягнення пені у розмірі 4442,10грн., у звязку з недоведеністю позивачем прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання за умовами п. 7.3. укладеного сторонами Договору (Покупець зобовязаний оплачувати реалізований ним товар щотижня).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1600,00 : 14492,10 х 10050,00 = 1109,57 + 1600,00 = 2709,57).

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «НОВИЙ СВІТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОптЦентр» Договір поставки № 165 від 21.11.2013 року, у звязку із істотною зміною обставин.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОптЦентр" (ідентифікаційний код - 37959889, адреса - 73000, м. Херсон, проспект 200 років Херсона, буд. 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Новий світ" (ідентифікаційний код 19223323, адреса 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Паризької Комуни (Французька), 2-Д) 10050грн.00коп. основного боргу, 2709грн.57коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 15 травня 2017 р.

Суддя Ю.В. Гридасов