ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" травня 2017 р. Справа №16/2335

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" на дії державного виконавця по справі за позовом комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" до Асоціації співвласників житлових будинків "Довіра" про стягнення 309 399,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 17.01.2011 позов задоволено повністю, стягнуто з Асоціації співвласників жилих будинків "Довіра", ідентифікаційний код 26260626, Черкаська область, м. Сміла, вул. 40 років Перемоги,4 на користь Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго", ідентифікаційний код 33648312, Черкаська область, м. Сміла вул. Дзержинського, 72/а - 309 399,30 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 3 094,00 грн. сплаченого державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення видано наказ від 31.01.2011.

06.03.2017 комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" звернулось до суду зі скаргою № 47 від 03.03.2017 (а.с. 85) на незаконні дії головного державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Черкаській області, з вимогами визнати незаконними дії по завершенню виконавчого провадження із винесенням постанови про повернення виконавчого документа; про визнання незаконними дії керівника ОСОБА_2 міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який надав дозвіл на знищення виконавчого провадження та про зобов'язання ОСОБА_2 міського відділу ДВС поновити виконавче провадження з виконання наказу по справі № 16/2335.

04.05.2017 позивач подав суду доповнення до скарги № 87 від 04.05.2017, якою свої вимоги за скаргою змінив і просить суд скасувати постанову ОСОБА_2 міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.2011 року по виконавчому провадженню № 26976253 щодо примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області по справі № 16/2335 від 31.01.2011 року. Також заявник просить зобов'язати ОСОБА_2 міський відділ ДВС отримати дублікат судового наказу у справі № 16/2335 для подальшого здійснення виконавчого провадження.

В останнє судове засідання представники відповідача та відділу ДВС не з'явилися. Відділом ДВС електронною поштою на адресу суду подано відзив на скаргу від 03.05.2017 № 14.5-36/3939, якою виконавча служба повністю заперечує проти задоволення скарги.

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України неявка належним чином повідомлених учасників судового процесу на розгляд скарги, не є перешкодою у її розгляді.

У відповідності до роз'яснення п. 35 Інформаційного листа ВГСУ від 12.03.2009 р. N 01-08/163 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" судам надано роз'яснення про те, чи вправі скаржник за скаргою на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби (стаття 121 2 ГПК) змінювати підставу або предмет скарги, збільшувати або зменшувати розмір вимог до неї? Так, в абзаці другому пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб Державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення, зокрема, статті 22 ГПК, а також розділу XI названого Кодексу (в якому вміщено статтю 83 "Права господарського суду щодо прийняття рішення"). Зазначеною статтею 22 ГПК передбачено право позивача до прийняття рішення зі справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову. З урахуванням наведеного відповідні права щодо скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби має й особа, яка подала таку скаргу.

На підставі викладеного суд приймає до розгляду подані позивачем доповнення до скарги на дії та бездіяльність ОСОБА_2 міського відділу ДВС від 04.05.2017 № 87.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача і дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що уточнена позивачем скарга підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції ЗУ "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606 встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За доводами представника позивача, 09.06.2011 року державним виконавцем Смілянського міського відділу ДВС було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 87) з виконання наказу у даній справі, виданого 17.01.2011 року про стягнення 312 729,30 грн.

Про подальші результати здійснення виконавчого провадження позивач інформації не мав, а тому звернувся до ОСОБА_2 відділу ДВС із запитом від 31.01.2017 року ( а.с. 88).

За результатами розгляду цього звернення відділом ДВС було надано відповідь від 20.02.2017 № 14.5-36/905 (а.с. 89), з якої вбачається, що в даний час виконавче провадження по виконанню наказу у даній справі знищено в зв'язку із закінченням трирічного терміну зберігання. При цьому виконавче провадження було завершено 29.12.2011 року на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження". За доводами відділу ДВС, постанову про завершення виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого документу було надіслано на адресу стягувача.

При цьому представник позивача заперечив отримання від ОСОБА_2 відділу ДВС будь-якої кореспонденції щодо результатів завершення виконавчого провадження та самого виконавчого документа.

За доводами представника позивача, в ході розгляду скарги він звертався до ОСОБА_2 відділу ДВС за отриманням копій документів виконавчого провадження, однак було з'ясовано, що виконавче провадження вже знищено, копії документів у відділі ДВС не зберігаються, доступу до документів виконавчого провадження через інтернет-сайт Державної виконавчої служби України в даний час немає.

У листуванні із позивачем ОСОБА_2 міський відділ ДВС повідомляє, що виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто з підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу (а.с. 89).

Позивач оскаржує дії ОСОБА_2 відділу ДВС по поверненню виконавчого документа з підстав, що висновки ДВС про те, що у боржника відсутнє майно і кошти для звернення на них стягнення на погашення боргу за наказом у даній справі, не мають належних доказів. Підприємство відповідача в даний час продовжує своє існування, не виключено із ЄДР, займається обслуговуванням багатоквартирного будинку, тому отримує плату з мешканців за обслуговування, а отже немає підстав стверджувати про відсутність коштів та майна у відповідача для погашення боргу.

Суд погоджується із обґрунтованістю даних доводів, оскільки ОСОБА_2 відділом ДВС не доведено протилежне і жодних первинних документів щодо здійснення всіх можливих дій в ході виконавчого провадження та безрезультатності вчинення виконавчих дій по стягненню з відповідача боргу, у відділі ДВС не збереглося та у справу не подано.

З цих підстав слід вважати, що постанова ОСОБА_2 міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 29.12.2011, якою було повернуто виконавчий документ позивачу у справі № 16/2335 була передчасною та не відповідає вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Уточнені вимоги позивача по заявленій скарзі суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного:

Ст. 83 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999 року та ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 дозволяє начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму ВГСУ від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказано, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Тобто, у вказаних нормах ЗУ "Про виконавче провадження" в його різних редакціях та у роз'ясненні постанови пленуму ВГСУ фактично містяться посилання на способи захисту, які в повній мірі може застосовувати суд для відновлення порушеного права.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимога скаржника про скасування постанови органу ДВС від 29.12.2011 року є правомірною.

У відповідності до ст. 120 ГПК України та п. 10 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" у нині чинній редакції, господарський суд може видати дублікат наказу у разі його втрати, за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця.

Оскільки за матеріалами справи неможливо встановити нинішнє місце знаходження наказу від 31.01.2011 року у даній справі, доказів його вручення позивачу при поверненні виконавчого документа у ОСОБА_2 відділі ДВС немає, то слід вважати, що виконавчий документ втрачено саме органом ДВС, а тому ОСОБА_2 відділ ДВС слід зобов'язати отримати дублікат виконавчого документа для подальшого здійснення виконавчого провадження.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" № 47 від 03.03.2017 року із доповненням до скарги № 87 від 04.05.2017 на дії державного виконавця задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову ОСОБА_2 міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 29.12.2011 року, якою повернуто виконавчий документ стягувачу по виконавчому провадженню № 26976253 щодо примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області у справі № 16/2335 від 31.01.2011 року.

3. Зобов'язати ОСОБА_2 міський відділ ДВС ГТУЮ в Черкаській області отримати дублікат судового наказу господарського суду Черкаської області по справі № 16/2335 від 31.01.2011 року про стягнення з Асоціації співвласників жилих будинків "Довіра" на користь Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" 312 729,30 грн. для подальшого здійснення виконавчих дій.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Н.М. Спаських