ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р.Справа № 922/805/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт СП", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехнопарк", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДФС у Харківській області, м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 28.04.2017р.;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - ОСОБА_2 довіреність №2920/9/20-40-21-02-11 від 27.04.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт СП" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехнопарк", в якій позивач просить зобов'язати відповідача виконати умови договору поставки №01/02/17-1 від 01.02.2017р. шляхом поставки продукції, визначеної у специфікації до вказаного договору. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2017р. клопотання позивача про відкладення розгляду справи суджом задоволено. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДФС у Харківській області. Розгляд справи відкладено на "10" травня 2017 р. о 10:00.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 12.04.2017р. повернулась ухвала від 07.03.2017р. про порушення провадження у справі, та 05.05.2017р. про відкладення розгляду справи від 19.04.2017р., які були направлені на адресу відповідача: м. Харків, пр. Науки, буд.40, офіс 328, з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Присутній представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що вирішення даного позову він залишає на розсуд суду.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи господарським судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХНОПАРК" (відповідач та постачальних) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОДУКТ СП" (позивач та покупець) був підписаний договір поставки №01/02/17-1 від 01.02.2017р. (далі по тексту - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник поставляє, а покупець приймає та оплачує мінеральні добрива (далі по тексту - продукція).

Згідно із п.1.2. договору, загальна кількість продукції, що поставляється, згідно даного договору по найменуванню (асортименту) зазначається в специфікаціях до договору, дозволяється відхилення від кількості продукції без змін умов договору в т.ч. на +/-1,5%.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що найменування (асортимент), кількість, строки та умови поставки партії продукції зазначаються в специфікаціях до договору, які підписуються сторонами на кожну партію продукції та є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1. договору, ціни на продукцію, що поставляється, згідно договору по найменуванню (асортименту) зазначаються в специфікаціях до договору.

Специфікацією №1 до договору було встановлено ціну продукції у розмірі 33 948 993,60 грн. Продукцією, яка має бути поставлено відповідно до умов договору є селітра аміачна №34,4% (мішок 50 кг) у кількості 1600,00 шт., карбамід 46,3% (мішок 50 кг) у кількості 861,00 шт. та амофос К.Р.12:52 (мішок 50 кг) у кількості 1250,00 шт.

Специфікацією визначена дата поставки: протягом 5-ти (п'яти) днів з дати підписання договору.

Згідно п.2.6. договору, оплата продукції здійснюється виключно на підставі та в межах суми відповідно до виставленого постачальником рахунку на відповідну партію продукції.

Оскільки договір був підписаний 01.02.2017р., а рахунок був виставлений у відповідності до п.2.6. договору, продукція мала бути поставлена не пізніше ніж 17.02.2017 р.

Відповідно до п.4.1. договору, постачальник зобов'язується передати продукцію належної якості, перелік та кількість якої зазначається в специфікаціях на поставку продукції, на умовах та в строки, передбачені договором та специфікаціями до договору, як невід'ємними додатками до договору, з якісними показниками відповідно до п. 5 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка продукції на виконання умов договору відповідачем не здійснена, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно приписів статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися своєчасно і належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на вищевстановлені обставини, оскільки строк поставки товару відповідачем на виконання умов договору поставки №01/02/17-1 від 01.02.2017 року настав 07.02.2017р., але поставку товару відповідач не здійснив та не відповідач надав не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність не виконаних зобов'язань перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд вважає, що заявлені вимоги про зобов'язання відповідача виконати умови договору поставки №01/02/17-1 від 01.02.2017 року шляхом поставки продукції, визначеної у специфікації до вказаного договору обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХНОПАРК" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд.40, офіс 328, ) виконати умови договору поставки №01/02/17-1 від 01.02.2017 року шляхом поставки продукції, визначеної у специфікації до вказаного договору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХНОПАРК" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд.40, офіс 328, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОДУКТ СП" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 23, оф.34, ) судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.05.2017 р.

Суддя ОСОБА_3