ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа № 914/151/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н. А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг, м.Львів №06/04/17-1 від 06.04.2017

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.03.2017

за заявою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг, м.Львів

про відстрочку виконання рішення суду від 12.05.2016

у справі № 914/151/16

за позовом Комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг, м.Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дрогобицька міська рада

про стягнення 727 560,41 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник

від відповідача ОСОБА_4 - представник.

від третьої особи ОСОБА_5-представник

Права та обовязки представникам сторін відповідно до ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81-1 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.03.2017 у справі №914/151/16 (суддя Гутьєва В.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг про відстрочку виконання рішення суду від 12.05.2016 р. у справі № 914/151/16 на шість календарних місяців до 03.09.2017 р. відмовлено. .

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не подано належних та допустимих доказів в підтвердження винятковості обставин, які б слугували підставою для відстрочки виконання рішення суду.

ТОВ Львівський будівельний холдинг подано апеляційну скаргу 06/04/17-1 06.04.2017, в якій просить скасувати ухвалу суду від 20.03.2017 та прийняти нове судове рішення, яким відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 20.03.2017 у справі №914/151/16 на 6 місяців до 03.09.2017, посилаючись на те, що судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, судом не враховано при прийнятті рішення, що сума коштів, які ТОВ Львівський будівельний холдинг зобов»язане сплатити на користь Комунального підприємства Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради є досить великою, внаслідок чого у товариства існує загроза банкрутства.

Також, скаржника зазначає, що товариство перебуває у скрутному фінансовому становищі, зокрема, станом на 31.12.2016 борг ТОВ Львівський будівельний холдинг становить 28 996 500,00грн., при можливому арешті рахунків та майна товариство буде вимушене припинити свою діяльність та не зможе виконати свої зобов»язання, в тому числі щодо виплати заробітної плати, податків зборів та інших обов»якових платежів.

Окрім того, скаржник зазначає, що товариство у серпні-вересні 2017 року отримає фінансові надходження від своїх контрагентів, за рахунок яких зможе в добровільному порядку сплатити на користь КП Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради 665 645,72грн. невикористаного авансу та 9 984,67грн. судового збору.

КП Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради у запереченні на апеляційну скаргу ухвалу суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючи нс те, щ скаржник упродовж дев»ятнадцяти місяців неправомірно користується та не повертає позивачу 665 745,72 грн. невикористаного авансу, який було отримано скаржником з державного бюджету, які після отримання позивачем підлягають поверненню в державний бюджет. Позивач просить відмовити відповідачу в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення від 20.03.2017 та долучив докази, які підтверджують наявність довготривалого порушення бюджетного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 у справі № 914/151/16 позовні вимоги КП Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради задоволено частково; вирішено стягнути з ТОВ Львівський будівельний холдинг на користь КП Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради 665 645,72 грн. невикористаного авансу, 9 984,67 грн. судового збору. В решті позовних вимог судом відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 у справі №914/151/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 28.02.2017 р. на виконання рішення суду у справі № 914/151/16 від 12.05.2016 р. Господарським судом Львівської області видано наказ.

06.03.2017 р. на адресу господарського суду надійшла заява ТОВ Львівський будівельний холдинг про відстрочку виконання рішення суду від 12.05.2016 р. у справі № 914/151/16.

Як зазначено у заяві про відстрочку виконання рішення, на даний час на підприємстві склалися такі обставини, що ускладнюють виконання рішення. Відповідач зазначає, що сума коштів, яку ТОВ Львівський будівельний холдинг зобовязане сплатити на користь КП Управління капітального будівництва Дрогобицької міської ради є досить великою, внаслідок цього існує реальна загроза банкрутства товариства. ОСОБА_2 на даний час вистачає коштів виключно на виплату заробітної плати своїм працівникам, а також сплату податків, зборів.

Заявник також зазначає, що на даний час відповідач перебуває у скрутному фінансовому становищі, доказом чого є фінансовий звіт субєкта малого підприємництва від 01.01.2017 ТОВ Львівський будівельний холдинг, відповідно до якого, станом на 31.12.2016 кредиторська заборгованість відповідача становить 28 996 500,00 грн., дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги становить 19 264 900,00 грн. Відповідач вказує, що на даний час ТОВ Львівський будівельний холдинг в силу обєктивних обставин не в змозі виконати рішення Господарського суду Львівської області. Водночас, у серпні-вересні 2017 р. відповідач отримає фінансові надходження від своїх контрагентів за рахунок яких зможе сплатити на користь позивача 665 645,72 грн. невикористаного авансу та 9 984,67 грн. судового збору, оскільки ТОВ Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія надіслало на адресу відповідача гарантійний лист за вих. № 27/02ГЛ від 27.02.2017 на суму 335 227,35 грн., а також ТОВ Будгарант плюс надіслано гарантійний лист за вих. № 156-430 від 01.03.2017 на суму 587 439,27 грн.

Позивач заперечив проти відстрочення виконання рішення, зазначивши, що відстрочення виконання рішення суду матиме негативні наслідки для комунального підприємства. Позивач вказує, зокрема, на те, що наслідок неповернення відповідачем отриманого авансу до позивача застосовано заходи адміністративного впливу, Дрогобицьким УДКС Львівської області складено Протокол про порушення бюджетного законодавства від 28.12.2015 про порушення п. 22 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України. Зазначений Протокол направлений голові Львівської облдержадміністрації відповідно до листа Дрогобицького УДКС Львівської області від 30.12.2015 за вих. № 05-43/3240, оскільки Львівська обласна адміністрація здійснювала фінансування обєкта будівництва згідно з договором.

Як вбачається з Фінансового звіту субєкта малого підприємництва ТОВ Львівський будівельний холдинг форми № 1-м від 01.01.2017 р. за 2016 рік станом на початок звітного року на балансі товариства перебували основні засоби на суму 88 400,00 грн., станом на кінець звітного періоду на суму 505 600,00 грн. Станом на кінець звітного періоду на балансі відповідача перебували гроші та їх еквіваленти на суму 4 283 600,00 грн., дебіторська заборгованість на суму 19 264 900,00 грн. вказані показники не можуть свідчити про збитковість господарської діяльності товариства, важке фінансове становище, наявну загрозу банкрутства та неможливість виконання рішення суду.

Згідно з ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно із ст.124 Конституції Україні судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобовязаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9).

Виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів стягувача і боржника.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси двох сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання заявнику відстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки Конституційного Суду України містяться в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013р № 1-7/2013 № 5-рп/2013 у справі №1-7/2013.

Розглянувши матеріали поданої заяви та додані до неї документи, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заявником не подано належних та обґрунтованих доказів важкого фінансового становища підприємства, належних доказів в обґрунтування виняткових обставин, що ускладнюють своєчасне виконання рішення суду. Подані заявником (відповідачем) документи, зокрема, фінансовий звіт субєкта малого підприємництва за 2016 рік, довідка банку про залишок коштів на рахунку, гарантійні листи, які підтверджують фінансові зобов»язання контрагентів скаржника не можуть слугувати належними та допустимими доказами винятковості обставин щодо відстрочки виконання рішення, а посилання заявника на скрутне фінансове становище та загрозу банкрутства не можуть вважатись належними та беззаперечними доказами відсутності грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

На підставі наведеного, у суду відсутні підстави для відстрочки виконання рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2016 р. у справі № 914/151/16.

Судова колегія , оцінивши надані у справі докази, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дійшла висновку, що заявником не подано належних та допустимих доказів в підтвердження винятковості обставин, які б слугували підставою для відстрочки виконання рішення суду. Враховуючи наведене, а також матеріальні інтереси як стягувача так і боржника, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ТОВЛьвівський будівельний холдинг про відстрочку виконання рішення суду від 12.05.2016 у справі № 914/151/16 на шість календарних місяців до 03.09.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно із ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, в зв»язку з чим судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали суду..

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.03.2017 у справі №914/151/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити у Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.