ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2017 р. Справа № 911/3871/16

За позовом Київської обласної спілки споживчих товариств, 01042, місто Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 21

до 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал", 04112, місто Київ, вулиця Грекова, будинок 12

2. Броварської районної спілки споживчих товариств, 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 139

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1. Споживче товариство "Крокус", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Богунська, будинок 22

2. Споживче товариство "Транзит-2008", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Богунського, будинок 22

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

та позовом третьої особи Споживчого товариства "Крокус", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Богунська, будинок 22

до 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал", 04112, місто Київ, вулиця Грекова, будинок 12

2. Броварської районної спілки споживчих товариств, 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 139

3. Київської обласної спілки споживчих товариств, 01042, місто Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 21

4. Споживчого товариства "Транзит-2008", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Богунська, будинок 22

про визнання права власності

суддя Н.Г. Шевчук

За участю представників:

від Київської обласної спілки споживчих товариств: ОСОБА_2 (довіреність №01-61 від 22.12.2016);

від ТОВ "Сонячний квартал": ОСОБА_3 (довіреність б/н від 17.02.2017);

від Броварської районної спілки споживчих товариств: ОСОБА_4 (довівеність б/н від 16.01.2017);

від СТ "Крокус": ОСОБА_5 (довіреність б/н від 02.03.2017);

від СТ "Транзит-2008": ОСОБА_6 (довіреність б/н від 01.03.2017).

Суть спору: Київська обласна спілка споживчих товариств звернулась у господарський суд з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» та Броварської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння обєктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Богунська, 22, а саме: нежилого приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м), нежилого приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.), нежилого приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.), нежилого приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.).

Київська обласна спілка споживчих товариств з посиланням на статті 328, 331, 392 Цивільного кодексу України вважає, що саме вона є власником вказаного майна так як вона фінансувала його будівництво та в подальшому приймала його в експлуатацію, а тому відповідно до статей 387, 388 Цивільного кодексу України це майно підлягає витребуванню від незаконного володільця ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» на користь позивача.

До участі у справі були залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Споживче товариство «Крокус» та Споживче товариство «Транзит-2008».

Третя особа Споживче товариство «Крокус» заявило самостійні вимоги на предмет спору шляхом подання позову до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», Броварської районної спілки споживчих товариств, Київської обласної спілки споживчих товариств та Споживчого товариства «Транзит-2008» про визнання права власності на 75% частки в майні за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Богунська, буд. 22, а саме: нежиле приміщення ангар, загальною площею 538 кв.м. та нежиле приміщення склад будівельних матеріалів, загальною площею 674,4 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог Споживче товариство «Крокус» посилається на те, що йому, як пайовику, на підставі укладеного з Броварською районною спілкою споживчих товариств 13.02.2003 договору належить право користування та розпорядження часткою у розмірі 75% ринкової вартості (т.2 арк. с. 131-135).

Відповідачі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» та Броварська районна спілка споживчих товариств проти позовів заперечують з тих підстав, що у Київська обласна спілка споживчих товариств та Споживче товариство «Крокус»належними та допустимими доказами не підтвердили належність їм на праві власності вказаних обєктів.

Броварська районна спілка споживчих товариств заявила також про застосування позовної давності до вимог Київської обласної спілки споживчих товариств (т. 1 арк с. 213-214).

Споживче товариство «Транзит-2008» вважає, що власником спірних обєктів є Київська обласна спілка споживчих товариств (т. 1 арк с. 148-152).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб суд

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, з посиланням на яку позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання права власності, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Зазначена стаття не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте ним раніше на законних підставах, у тому у випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Передумовою для застосування цієї статті є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Київська обласна спілка споживчих товариств (Облспоживспілка) заявила вимоги про визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння обєктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Богунська, 22, а саме: нежилого приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м), нежилого приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.), нежилого приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.), нежилого приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.)., обставини щодо будівництва яких Київською Облспоживспілкою позивач підтверджує тим, що саме Київська облспоживспілка здійснювала фінансування будівництва зазначених обєктів, а правовстановлюючими документами позивач вказує акт приймання закінченого будівництвом обєкту складу СК-1, акт приймання-передачі складу типу «Ангар», розпорядження правління Київської облспоживспілки №92 від 12.09.1986 «Про затвердження проектно-кошторисної документації», розпорядження правління Київської облспоживспілки №187КС від 16.12.1987 «Про створення державної комісії по прийманню в експлуатацію», розпорядження правління Київської облспоживспілки №4КС від 07.01.1988 «Про затвердження актів вводу в експлуатацію», розпорядження правління Київської облспоживспілки №86КС від 05.10.1989 «Об утверждении проектно-сметной документации», розпорядження правління Київської облспоживспілки №71кс від 19.12.1991 «Про призначення робочої комісії для приймання в експлуатацію скотозабійного пункту в м.Бровари» акт про приймання в експлуатацію робочою комісією закінченого будівництвом скотозабійного пункту в м.Бровари, акт приймання закінченого будівництвом обєкту гаражу.

Таким чином позивач просить визнати за ним право власності на новостворене майно.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що н заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином, право власності на новостворене нерухоме майно виникає в особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Київська облспоживспілка просить визнати право власності на нерухоме майно, будівництво якого було завершене та, як стверджує позивач, обєкти введені в експлуатацію у 1966, 1988, 1992 роках.

В цей період діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 (далі Інструкція від 31.01.1966), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995.

Згідно пункту 4 Інструкції від 31.01.1966 реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконавчим комітетом місцевої Ради депутатів трудящих.

Згідно пункту 7 цієї Інструкції реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1.

У додатку №1 вказаний вичерпний перелік правовстановлюючих документів.

Зокрема щодо новозбудованих обєктів відповідно до пунктів 11, 12 Додатку зазначено такі правовстановлюючі документи як рішення виконкому, місцевої Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянки установам, підприємствам і організаціям і про дозвіл цього будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) та введення їх в експлуатацію; акт відводу установам, підприємствам і організаціям земельної ділянки для будівництва та акт державної комісії про прийняття будинку (будинків) в експлуатацію. При наявності лише одного акту державної комісії про прийняття будинку (будинків) в експлуатацію він може бути, як виняток, прийнятий до реєстрації.

Порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів визначений розділом ІІІ Інструкції від 31.01.1966.

Відповідно пункту 23 Інструкції від 31.01.1966 на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою (додаток N 4). Якщо на документі про право особистої власності на будинок немає місця для реєстраційного напису, власникові надається реєстраційне посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа (додаток N 5). Установі, підприємству або організації про проведену реєстрацію бюро технічної інвентаризації видає реєстраційне посвідчення (додаток N 3, 3-а).

За період часу з введення в експлуатацію спірних обєктів нерухомого майна і до теперішнього часу законодавцем визначались перелік правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на новостворене нерухоме майно, установи, на які покладаються функції державної реєстрації новозбудованого нерухомого майна, порядок такої реєстрації та видачі документів, що посвідчують право власності особи на новозбудоване нерухоме майно.

Суд не входить до переліку таких органів.

Докази наявності рішення виконкому, Броварської міської Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянки Київській облспоживспілці і про дозвіл цього будівництва та акт державної комісії про прийняття спірних будівель та введення їх в експлуатацію; акт відводу Київській облспоживспілці земельної ділянки для будівництва та акт державної комісії про прийняття будівель в експлуатацію відсутні.

Надані позивачем акти державної приймальної комісії про прийняття спірних обєктів в експлуатацію не є ОСОБА_4 державної комісії про прийняття будівель в експлуатацію, оскільки вони не затверджені виконкомом Броварської міської ради депутатів трудящих.

Акт приймання закінченого будівництвом обєкту складу СК-1, акт приймання-передачі складу типу «Ангар», розпорядження правління Київської облспоживспілки №92 від 12.09.1986 «Про затвердження проектно-кошторисної документації», розпорядження правління Київської облспоживспілки №187КС від 16.12.1987 «Про створення державної комісії по прийманню в експлуатацію», розпорядження правління Київської облспоживспілки №4КС від 07.01.1988 «Про затвердження актів вводу в експлуатацію», розпорядження правління Київської облспоживспілки №86КС від 05.10.1989 «Об утверждении проектно-сметной документации», розпорядження правління Київської облспоживспілки №71кс від 19.12.1991 «Про призначення робочої комісії для приймання в експлуатацію скотозабійного пункту в м.Бровари» акт про приймання в експлуатацію робочою комісією закінченого будівництвом скотозабійного пункту в м.Бровари, акт приймання закінченого будівництвом обєкту гаражу, а також перебування цих обєктів на балансовому Київської облспоживспілки, на які посилається Київська облспоживспілка як на правовстановлюючі документи, що підтверджують належність їй на праві спірних обєктів, не є такими документами

Докази реєстрації за Київською облспоживспілкою спірних обєктів нерухомого майна у встановленому законом порядку як в період введення їх в експлуатацію, так і на теперішній час відсутні.

Докази перебування спірних обєктів у користуванні позивача за період з введення їх в експлуатацію і до теперішнього часу відсутні.

Щодо твердження Київської облспоживспілки про фінансування нею будівництва вказаних обєктів, то надані нею документи щодо часткового фінансування будівництва не підтверджують того, що виділені кошти є власними коштами Київської облспоживспілки, а не коштами фонду фінансування капіталовкладень, держателем, а не власником яких бува Київська облспоживспілка. При цьому докази сплаци цих коштів відсутні.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти.

Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 цього Кодексу позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який посвідчує її право власності.

А тому суд при застосуванні норми статті 392 Цивільного кодексу України повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому цією статтею.

За таких обставин підстави для задоволення вимоги Київської облспоживспілки пмро визнання за нею права власності на обєктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Богунська, 22, а саме: нежилого приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м), нежилого приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.), нежилого приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.), нежилого приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.) задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про витребування вказаних обєктів від незаконного володільця ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал» на користь позивача, то підстави для її задоволення також відсутні.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України вВласник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 цього Кодексу, на яку посилається позивач, встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Оскільки докази того, що Київська облспоживспілка є власником спірного майна відсутні, то вимога про витребування цього майна на її користь задоволенню не підлягає.

Позов Споживчого товариства «Крокус» про визнання за ним права власності на 75% частки в майні за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Богунська, буд. 22, а саме: нежиле приміщення ангар, загальною площею 538 кв.м. та нежиле приміщення склад будівельних матеріалів, загальною площею 674,4 кв.м., з тих підстав, що йому, як пайовику, на підставі укладеного з Броварською районною спілкою споживчих товариств 13.02.2003 договору належить право користування та розпорядження часткою у розмірі 75% ринкової вартості, також не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13.02.2003 Броварською райспоживспілкою та членом Броварської районної спілки споживчих товариств Споживчим товариством «Крокус» був укладений договір на внесення додаткового пайового внеску на отримання права користування та розпорядження часткою в майні райспоживспілки (т. 2 арк. с. 140-141).

Згідно пункту 1 цього договору пайовик в термін до 01.04.2003 для укладення договору, а райспоживспілка приймає пайовий внесок в розмірі 18855грн, що складає 75% ринкової вартості обєкта у м.Бровари, вул.Богунська, 22. Відповідно до розміру пайового внеску пайовик набуває право на користування та розпорядження 75% часткою в майні, яке передається Райспоживспілкою пайовику актом приймання-передачі нежиле приміщення, вагова, м.Бровари, вул.Богунська,22.

Пунктом 2.2 цього договору передбачено, що пайовик набуває права користування та розпорядження часткою в майні в розмірі 75% ринкової вартості при виконанні пункту 2.1а договору (внесенні визначеного договором пайового внеску); при виконанні пункту 2.1а договору пайовик укладає договір оренди на частку в (%) обєкту (обєктів) Райспоживспілки, в якій він одержав право на користування та розпорядження часткою в майні; при продажі обєкту, в якому пайовик має 75% частки в користуванні та розпорядженні, пайовик має першочергове право на купівлю.

Платіжним дорученням №1 від 20.03.2003 Споживче товариство «Крокус» перерахувало на рахунок Броварської райспоживспілки 18855грн пайовий внесок за частку в майні 75% від повної суми на підставі договору від 13.02.2003 (т. 2 арк с. 143).

По акту приймання-передачі до цього договору від 31.03.2003 Броварська райспоживспілка передала, а пайовик прийняв майно і отримав право користування майном в розмірі 75% вартості обєкта в м.Бровари, вул.Богунська, 22: нежилі приміщення неопалюваного складу, ангар, вагова, приміщення для приймання металобрухту. Ринкова вартість обєкту складає 25140грн (т. 2 арк с. 142).

Споживче товариство «Крокус» в обґрунтування свого позову посилається на статті 388, 392 Цивільного кодексу України, та вважає, що в порушення договору на внесення додаткового пайового внеску від 13.02.2003 без згоди СТ «Крокус» майно було відчужене Броварською райспоживспілкою товариству з обмеженою відповідальністю «Сонячний квартал», що є порушенням права власності СТ «Крокус» на 75% частки в майні.

Таким чином, на підставі договору на внесення додаткового пайового внеску від 13.02.2003 Споживче товариство «Крокус» не набуло право власності на ? (75%) частки в майні, що знаходиться за адресою: м.Бровари, вул. Богунська, 22.

Окрім того, докази того, що вказане у договорі від 13.02.2003 та передане по акту на виконання цього договору майно є саме нежиле приміщення ангар, загальною площею 538 кв.м. та нежиле приміщення склад будівельних матеріалів, загальною площею 674,4 кв.м, відсутні.

Відповідно до статті 86 Цивільного кодексу Української РСР, статті 2 Закону України «Про власність», які діяли на момент виникнення правовідносин по договору на внесення додаткового пайового внеску від 13.02.2003, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно частини першої статті 128 Цивільного кодексу Української РСР право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до пункту 1.4 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації право власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, яке діяло на момент укладення договору від 13.02.2003, обовязковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам.

Судом встановлено, що у передбаченому законом порядку Споживче товариство «Крокус» не набуло право власності на заявлену ним у позові частку у майні.

А тому позовна вимога Споживчого товариства «Крокус» безпідставна і задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. У позові Київській обласній спілці споживчих товариств відмовити повністю.

2. У позові Споживчому товариству «Крокус» відмовити повністю.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено 03.05.2017.