УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

03.05.2017Справа № 910/6894/17

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Аудиторської палати України, третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1, який є членом Аудиторської палати України, звернувся до суду з позовом до Аудиторської палати України, третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення з'їзду аудиторів України, оформлене протоколом з'їзду аудиторів України від 02.03.2017, у частині пп. 4 п. 1 питання № 2 порядку денного щодо делегування до складу Аудиторської палати України ОСОБА_2.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України позивачем у господарській справі можуть бути підприємства, установи, організації інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, а також державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності у випадках, передбачених законодавчими актами України, зокрема, у справах, що виникають з корпоративних відносин.

Аналіз наведених норм чинного господарського процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що фізичні особи можуть звертатися до господарського суду з позовом у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Водночас, чинним законодавством прямо не передбачено можливість звернення до господарського суду з позовом фізичної особи, яка є членом Аудиторської палати України, про визнання рішень з'їзду аудиторів України недійсним.

Тобто, можливість розгляду господарським судом спору, стороною якого є фізична особа, обумовлена тим, що така особа є суб'єктом господарювання або такий спір стосується корпоративних відносин.

Згідно з ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управління господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, із викладеного вбачається, що даний спір не є корпоративним. У той же час, даний позов подано фізичною особою, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

З огляду на положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 ГПК України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судом" від 24.10.2011 № 10.

Із викладених у позові обставин вбачається, що спір у даній справі виник не у зв'язку із здійсненням відповідачем, як юридичною особою, господарської діяльності, а з підстав невідповідності, на думку позивача, прийнятого відповідачем рішення (оформленого протоколом) вимогам закону та/або установчим документам. Оскаржуване рішення прийняте щодо делегування до складу Аудиторської палати України аудиторів, тобто його зміст пов'язаний із здійсненням діяльності, не пов'язаною з господарською, що вбачається із аналізу розділу 4 Статуту Аудиторської палати України щодо прав та обов'язків членів АПУ, які виконують їх на громадських засадах (право участі в обговоренні питань на засіданнях АПУ, підготовці та сертифікації аудиторів, здійснення контролю якості аудиту, обов'язок зі звітування перед АПК про виконання своїх повноважень тощо).

Таким чином, даний спір не виник із господарських відносин, а тому не є господарським.

За таких обставин, звернення фізичної особи з даним позовом здійснено на захист особистого немайнового права щодо участі в неприбутковій організації - АПУ, є спором про право цивільне, яке підлягає захисту в порядку цивільного судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Водночас, правилами іншого судочинства розгляд такої категорії спорів прямо не встановлено.

Якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин (пункт 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року № 10).

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши суб'єктний склад та характер спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим у прийнятті вказаної позовної заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 1, 12, 21, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Аудиторської палати України, третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення в частині.

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві.

Суддя Я.В. Маринченко