ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.05.2017 Справа № 904/3105/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг", м. Одеса

до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд", м. Дніпро

про стягнення 1 050 473,00 грн. заборгованості за договором комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 107-ВН від 30.03.2017 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд" заборгованості на суму 1 050 473,00 грн., з урахуванням заяви про збільшення, за договором комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року позивач перерахував на поточний рахунок відповідача суму гарантійного платежу з урахуванням комісійної винагороди у сумі 1 050 473,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1263 від 29.08.2016 року на суму 861 993,00 грн., № 1288 від 31.08.2016 року на суму 28 480,00 грн., № 1292 від 01.09.2016 року на суму 160 000,00 грн., за послуги відносно пошуку, проведення переговорів та укладення договору фінансових лізингових послуг від 16.08.2016 року № 241 та договору поставки від 16.08.2016 року № 16-08/16/23/16. Зважаючи на те, що дію договору фінансових лізингових послуг від 16.08.2016 року № 241 та дію договору поставки від 16.08.2016 року № 16-08/16/23/16 припинено, листом від 20.10.2016 року вих. № 889 позивач сповістив відповідача про відкликання його повноважень, як комерційного агента, припинення дії договору комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року, та необхідність повернути суму у розмірі 1 049 480,93 грн. шляхом переведення на поточний рахунок.

18.04.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача в межах заявленого позову, а саме в межах 1 050 473,00 грн. Заява обґрунтована недобросовісним ставленням відповідачем до своїх зобов'язань, а саме великим терміном прострочення оплати заборгованості, небажанням відповідача вести переговори, значним розміром суми боргу, та ухиленням відповідача від отримання поштової кореспонденції, та його неявкою у судові засідання.

Відповідач явку свого повноважених представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог статті 4 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.03.2017 року (а.с. 57 - 59 том 1).

Поштові відправлення на адресу відповідача, в яких містилися ухвали суду від 21.03.2017 року, від 04.04.2017 та від 18.04.2017 року, були повернуті підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Слід зазначити, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. (пункт 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були надіслані на адресу відповідача, яка підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Письмовий відзив на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року порушено провадження у справі № 904/3105/17 та справу призначено до розгляду в засіданні на 04.04.2017 року о 11:00год., після чого розгляд справи відкладався до 18.04.2017 року та до 11.05.2017 року.

У судовому засіданні 11.05.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (далі позивач, компанія) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд" (далі відповідач, комерційний агент) 26.08.2016 укладено договір № 20-U комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) (далі агентський договір) відповідно до п.1.1 якого комерційний агент в порядку і на умовах, визначених цим договором і чинним законодавством України, зобов'язується здійснювати комерційне посередництво (комерційне посередництво - представництво комерційного агента при укладанні компанією контракту та договору постачання; контракт - договір фінансових лізингових послуг 16 серпня 2016 № 241, укладений між компанією і 2 МД Експерт (Естонська Республіка, Таллінн, ОСОБА_2 12436435, ОСОБА_2 тн 16, 11616, LHV Pank As), далі Лізингодавець, згідно з яким Лізингодавець, зобов'язаний передати компанії у володіння і користування, з подальшим переходом права власності, комплект системи обробки багажу та комплект доглядового обладнання, зазначений в специфікації (додаток №1 до контракту), далі - "Предмет лізингу", на умовах цього договору; продавець компанія "LAS-1", SIA (Латвійська Республіка), юридична особа, яка має повну правоздатність та дієздатність, з яким лізингодавець і компанія уклали договір постачання предмета лізингу; договір постачання - договір від 16 серпня 2016 № 16-08/16 між продавцем, лізингодавцем і компанією, згідно з яким лізингодавець набуває у власність у продавця предмета лізингу з метою його подальшої передачі компанії на умовах фінансового лізингу з подальшим переходом права власності на предмет лізингу до компанії) у відносинах компанії з лізингодавцем і продавцем, а компанія зобов'язується оплатити послуги комерційного агента, пов'язані з реалізацією положень цього договору.

Послуги комерційного агента за даним договором містять в собі здійснення юридичних дій від імені компанії щодо пошуку, проведення переговорів і укладення компанією контракту та договору постачання (п.1.2 агентського договору).

З метою виконання зобов'язань компанії за контрактом, компанія перераховує комерційному агенту гарантійний платіж в розмірі еквівалентному 30 000 євро. Гарантійний платіж перераховується на поточний рахунок комерційного агента в гривнях, за курсом Національного банку України на день платежу, протягом 1 (одного) робочого дня після укладення цього договору. Гарантійний платіж має бути повернуто після фактичного постачання лізингодавцем предмета лізингу компанії, протягом 5 банківських днів з дати постачання предмета лізингу компанії лізингодавцем. На підставі окремого доручення компанії, гарантійний платіж може бути перерахований комерційним агентом лізингодавцю в рахунок виконання зобов'язань компанії за контрактом, про що сторони підпишуть додаткову угоду до цього договору (п.3.1 агентського договору).

Згідно з 3.2 агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, здійснений ним на користь компанії, в розмірі 16% від загальної суми гарантійного платежу, зазначеного в п.3.1 цього договору.

Агентська винагорода виплачується комерційному агенту протягом 1 (одного) робочого дня після укладення цього договору (п.3.3 агентського договору).

Після фактичного постачання предмета лізингу, комерційний агент складає звіт про виконання умов даного договору (п.3.4 агентського договору).

Договір вступає в силу з моменту його укладення сторонами і діє до повного виконання компанією / комерційним агентом та лізингодавцем своїх зобов'язань за контрактом. У відповідності з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (п.7.2 агентського договору).

На виконання умов агентського договору позивач перерахував на поточний рахунок відповідача суму гарантійного платежу з урахуванням комісійної винагороди у сумі 1 050 473,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 1263 від 29.08.2016 року на суму 861 993,00 грн.;

- № 1288 від 31.08.2016 року на суму 28 480,00 грн.;

- № 1292 від 01.09.2016 року на суму 160 000,00 грн.

У зв'язку з тим, що компанія 2 МД Експерт за договором постачання № 16-08/16/23/16 від 16.08.2016 протягом 30 банківських днів не здійснила оплату за договором постачання, на підставі п.п. 2.2.1, 5.4 договору постачання № 16-08/16/23/16, укладеного між компанією "LAS-1", SIA, компанією 2 МД Експерт та товариством з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг", позивачем була направлено лист від 20.10.2016 вих. № 890 про розірвання договору постачання № 16-08/16/23/16 від 16.08.2016.

Згідно п. 17.2 договору фінансових лізингових послуг, товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (лізингоодержувач) має право відмовитись від цього договору в односторонньому порядку, письмово попередивши про це компанію 2 МД Експерт (лізингодавець) у випадку, якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів.

Таким чином, враховуючи положення п.17.2 договору фінансових лізингових послуг, товариство з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" відмовилось в односторонньому порядку від договору фінансових лізингових послуг 16 серпня 2016 № 241 укладеного між компанією 2 МД Експерт та розірвало зазначений договір в односторонньому порядку, про що на адресу останнього було направлено лист від 20.10.2016 вих. № 888.

Листом від 20.10.2016 року вих. № 889 позивач сповістив відповідача про відкликання його повноважень, як комерційного агента, припинення дії договору комерційного посередництва та фінансового регулювання (агентський договір) № 20-U від 26.08.2016 року, та необхідність повернути суму у розмірі 1 049 480,93 грн. шляхом переведення на поточний рахунок у зв'язку з тим, що дію договору фінансових лізингових послуг від 16.08.2016 року № 241 та дію договору поставки від 16.08.2016 року № 16-08/16/23/16 припинено, що є причиною виникнення спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 304 Господарського кодексу України агентський договір припиняється за угодою сторін, а також у разі: відкликання повноважень комерційного агента суб'єктом, якого він представляє, або відмови комерційного агента від подальшого здійснення комерційного посередництва за договором, укладеним сторонами без визначення строку його дії; вибуття однієї із сторін договору внаслідок її припинення або смерті; виникнення інших обставин, що припиняють повноваження комерційного агента або суб'єкта, якого він представляє.

В матеріалах справи наявний лист від 20.10.2016 року вих. № 889 в якому позивач відкликав повноваження відповідача, повідомив про припинення агентського договору та вимагав протягом 5 банківських днів повернути грошові кошти в сумі 1 049 480,93 грн. Даний лист надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується наявними у справі описом вкладення у цінний лист від 20.10.2016 та фіскальним чеком від 20.10.2016.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 1 050 473,00 грн. коштів, сплачених за послуги, які фактично надано не було.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача в межах заявленого позову суд вважає зазначити наступне.

Так, відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 15 757,09 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" про вжиття заходів до забезпечення позову.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспектрбуд" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Рози Люксембург, будинок 12, ідентифікаційний код 37539083) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеропорт Хендлінг" (65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Качинського Леха, будинок 12, ідентифікаційний код 37282171) заборгованості у сумі 1 050 473,00 грн. та судовий збір у сумі 15 757,09 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.05.2017.

Суддя ОСОБА_3