ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Справа № 915/188/17

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: прокурор Бескровна І.І., посвідчення № 035058 від 13.08.2015 року,

від відповідача-1: ОСОБА_1, довіреність № 4 від 23.03.2017 року,

від відповідача-2 представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області,

55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Івана Виговського, 18,

в інтересах держави

до

відповідача-1 Первомайської центральної районної лікарні (ідентифікаційний код 01998319),

55223, Миколаївська область, Первомайський район, с. Мигія, вул. Колгоспна, 34,

поштова адреса: 55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Луначарського, 28,

відповідача-2 Фермерського господарства Меркурій Б,

55247, Миколаївська область, Первомайський район, с. Бандурка (ідентифікаційний код 34450622),

про розірвання договорів оренди земельних ділянок, визнання недійсним договору про надання послуг по обробітку землі, повернення земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави із позовом до Первомайської центральної районної лікарні, Фермерського господарства Меркурій Б про розірвання договорів оренди земельних ділянок, визнання недійсним договору про надання послуг по обробітку землі та повернення земельних ділянок.

Ухвалою суду від 20.03.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 04.04.2017 року.

Ухвалою суду від 04.04.2017 року розгляд справи відкладений на 19.04.2017 року у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача-2.

Ухвалою суду від 19.04.2017 року розгляд справи відкладений на 03.05.2017 року у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача-2.

03.05.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти позову заперечив.

У поданих суду письмових запереченнях (а.с. 132-135) та доповненнях до заперечень (а.с. 148-149) зазначив наступне.

Укладений між відповідачами договір про обробіток землі не свідчить про нецільове використання землі, а тому не є підставою для розірвання договорів оренди землі. Первомайська центральна районна лікарня є закладом охорони здоровя та не має техніки, засобів та спеціалістів, за допомогою яких можна було б обробити 219,54 га землі. Ведення підсобного сільського господарства за допомогою залучення на підставі відповідного договору іншого господарства не заборонено законом. Позивачем не доведено понесення збитків у звязку з укладенням між відповідачами договору про спільний обробіток землі. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідач-2 явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. У поданих суду письмових запереченнях (а.с. 137-138) підтримав позицію відповідача-1 та просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

За клопотанням головного лікаря Первомайської центральної районної лікарні від 29.08.2014 року (а.с. 30) наказами Головного управління Держземагентства у Миколаївській області (ГУ Держземагентства в області) від 17.09.2014 року за №№ 1595-сг, 1596-сг, 1597-сг (а.с. 27-29) вирішено надати Первомайській центральній районній лікарні (Первомайська ЦРЛ) в оренду земельні ділянки площами 121,8375 га, 22,8115 га, 74,8974 га відповідно, розташовані на території Мигіївської сільської ради. Земельні ділянки надані для ведення підсобного сільського господарства із земель державної власності.

На підставі вказаних наказів між ГУ Держземагентства в області (орендодавець) та Первомайською ЦРЛ (орендар) 21.10.2014 року укладено 3 договори оренди землі (Договори) (а.с. 94-108).

Згідно цих договорів Первомайській ЦРЛ надано земельні ділянки площами 121,8375 га (кадастровий номер :06:000:0741), 22,8115 га (кадастровий номер :06:000:0742) та 74,8974 га (кадастровий номер :06:000:0743) для ведення підсобного сільського господарства в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 2 984 893,46 грн., 497 949,23 грн. та 1 812 111,94 грн. відповідно.

Договори оренди укладено на 10 років з переважним правом орендаря на поновлення їх на новий строк (п. 7 Договорів).

У вказаних договорах у розділі Умови використання земельної ділянки передбачено, що землі передаються в оренду для ведення підсобного господарства (п. 13 Договорів), цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення (п. 14 Договорів), умовою збереження стану обєкта оренди є використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди (п. 15 Договорів).

Згідно п. 26 Договорів оренди, що відповідає положенням ст. 24 Закону України Про оренду землі, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області (прокурор) заявляє вимогу про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 21.10.2014 року, укладених між Первомайською ЦРЛ та ГУ Держземагентства в області.

В обґрунтування даної вимоги посилається на істотне порушення Первомайською ЦРЛ Договорів оренди землі.

Так, відповідно до інформації головного лікаря від 09.03.2016 року Первомайська центральна районна лікарня з моменту укладення договорів оренди не мала можливості займатись веденням підсобного сільського господарства. Вказане обумовлено відсутністю спеціального підрозділу для ведення підсобного господарства, недостатністю штатних посадових одиниць та наявністю лише однієї вантажної машини.

Первомайською ЦРЛ з часу надання в оренду спірних земельних ділянок не вжито заходів до створення підрозділу для ведення підсобного господарства, про що свідчать інформації Первомайської РДА та Первомайської районної ради, відповідно до яких Первомайська ЦРЛ у період з 2003 року по теперішній час не зверталась до вказаних органів з метою виділення коштів на створення при лікарні підрозділу для ведення підсобного господарства (а.с. 62).

Прокурор зазначає, що Первомайська ЦРЛ після отримання земельних ділянок в оренду до їх обробітку фактично не приступала, а майже одразу після укладення договорів оренди земельних ділянок від 21.10.2014 року, а саме через 2 місяці, уклала з відповідачем-2 Фермерським господарством Меркурій Б (ФГ Меркурій Б) договір про надання послуг по обробітку землі № 64 від 02.01.2015 року (Договір обробітку) (а.с. 109-110).

Так, відповідно до умов цього Договору обробітку сторони досягли взаємної домовленості про співпрацю в області вирощування сільськогосподарських культур на зазначених земельних ділянках (загальна площа земель, обробіток яких визначено умовами цього договору, склала 219,5464 га).

Договір укладено на строк до 22.10.2024 року, тобто на весь час дії договорів оренди землі, укладених Первомайською ЦРЛ з ГУ Держземагентства в області.

Розділом 2 Договору обробітку визначено права та обовязки ФГ Меркурій Б, а саме: закріплено за фермерським господарством право власності на урожай; право самостійно визначати напрямки вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці та самостійно розпоряджатися зібраним урожаєм; зобовязано ФГ Меркурій Б повідомити центральну районну лікарню про обставини, що перешкоджають належному виконанню ним зобовязань відповідно до договору; визначено права господарства щодо використання земельної ділянки відповідно до положень земельного законодавства (ст. 25 Закону України Про оренду землі).

Згідно розділу 3 Договору обробітку ФГ Меркурій Б зобовязано щорічно до 31 грудня сплачувати на користь Первомайської ЦРЛ кошти в розмірі 259 785,52 грн., проте не меншому ніж 5 % від нормативної грошової оцінки земель, та встановлено умови індексації розміру таких виплат.

При цьому, обовязків Первомайської ЦРЛ щодо проведення розрахунків за цим договором, або іншої майнової участі при співпраці в області вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках, не передбачено.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельної законодавства.

Статтею 1 Закону України Про землеустрій передбачено, що цільове призначення земельної ділянки це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Зокрема, статтею 19 ЗК України визначено таку категорію земель, як землі сільськогосподарського призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною 1 статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватись за різними видами цільового призначення.

Статтями 31, 33 37 ЗК України встановлений правовий режим видів використання сільськогосподарських земель.

Згідно ч. 2 ст. 37 ЗК України державні та комунальні несільськогосподарські підприємства, установи та організації можуть набувати в оренду землі сільськогосподарського та іншого призначення для ведення підсобного господарства.

Абзац другий частини пятої статті 20 ЗК України встановлює обовязок користувачів використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 37 ЗК України.

Як зазначено у правовій позиції Верховного суду України від 08.04.2015 року у справі № 6-32цс15, відповідно до закріпленого принципу раціонального використання та охорони земель земельні ділянки сільськогосподарського призначення підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню.

Враховуючи викладене та відповідно до статті 34 ЗК України орендовані Первомайською ЦРЛ земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства можуть використовуватися лише у межах вказаного виду використання.

Поняття підсобного виробництва (господарства) визначено у ДСТУ 2960-94 Організація промислового виробництва. Основні поняття. Терміни та визначення як частина виробничої діяльності підприємства, яка полягає у добуванні або переробленні предметів праці для основного виробництва та проводиться у певних структурних підрозділах.

Тобто, здійснення підсобного господарства характеризується діяльністю не за основним предметом та метою господарювання, повинно за своїм змістом лише забезпечувати досягнення основної мети та провадитись відповідними структурними підрозділами підприємства.

Із посиланням на викладене, прокурор зазначає, що спірні земельні ділянки не використовуються орендарем за цільовим призначенням, передбаченим наказами ГУ Держземагентства в області та Договорами оренди, що відповідно до ст. 651 ЦК України є підставою для розірвання Договорів оренди землі. Вказані обставини, у своїй сукупності підтверджують те, що Первомайська ЦРЛ фактично не мала наміру вести підсобне господарство, а отримала в оренду землю для надання її в користування ФГ Меркурій Б з метою уникнення вказаним підприємством процедури публічних торгів, оскільки відповідно до ст.ст. 124, 134 ЗК України юридичні особи, у т.ч. фермерські господарства позбавлені права отримувати земельні ділянки поза конкурсною процедурою. Виходячи з принципу ЗК України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У порушення вимог земельного законодавства та умов договорів оренди спірні земельні ділянки без зміни цільового призначення у передбаченому законом порядку фактично використовуються ФГ Меркурій Б для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01).

Вказане підтверджується як змістом Договору обробітку землі (пункти 1.2, 1.3, 2.1.4 цього договору), так і фактом передачі земель сільськогосподарському підприємству фермерському господарству яким землі використовуються за основним видом господарської діяльності, за користування землею та у звязку із одержанням від неї прибутку сплачується єдиний податок. Крім того, відповідно до положень п. б ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України сільськогосподарськими підприємствами землі можуть використовуватись виключно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, Первомайською ЦРЛ допущено порушення умов договорів оренди, що призвело до використання земель не за цільовим призначенням.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЗК України та ст. 35 Закону України Про охорону земель землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Статтею 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Частиною 2 статті 25 зазначеного Закону передбачено, що орендар земельної ділянки зобовязаний, крім іншого, приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Згідно зі ст. 32 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку у разі використання земель не за цільовим призначенням здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до п.п. 2.20 та 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України Про оренду землі.

Спірними Договорами передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (п. 35 Договорів оренди).

Стаття 653 ЦК України встановлює правові наслідки розірвання договору, відповідно до частини другої якої у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до ст. 34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Як зазначалося вище, статтею 651 ЦК України передбачано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін шкода, який слід тлумачити з урахуванням ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Отже, договір може бути розірваний судом за умови встановлення не лише наявності істотного порушення договору, але й наявності шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також суд має установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічної правової позиції щодо неможливості розірвання договору оренди з одних лише підстав встановлення його порушення, за відсутності шкоди, завданої таким порушенням дотримується Вищий господарський суд України в постановах від 08.02.2017 р. по справі № 910/3940/15-г, від 19.01.2016 р. по справі № 916/885/15-г , від 30.11.2016 р. по справі № 922/1447/16, від 06.02.2017 р. по справі № 909/932/15.

Вказана правова позиція Вищого господарського суду України узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 18.03.2013 р. по справі № 6-75цс13.

Згідно позовної заяви зазначено, що використання земельних ділянок не за цільовим призначенням порушує інтереси держави в сфері контролю за використанням та охоронною земель, ефективного використання земельних ресурсів, суперечить державній політиці у сфері земельних відносин, що завдає істотної шкоди інтересам держави.

Проте, позивачем не надано доказів порушення умов договорів оренди землі, оскільки відповідач не змінював визначене в. п. 14 Договорів цільове призначення земельних ділянок землі сільськогосподарського призначення. Використання земельної ділянки для ведення підсобного сільського господарства є одним із підвидів категорії земель із цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав доказів завдання відповідачем-1 шкоди інтересам держави, зокрема не довів наявність реальних збитків та/або упущеної вигоди, позивач також не довів наявність істотної різниці між тим, на що розраховувало ГУ Держземагенства у Миколаївській області, укладаючи договір, і тим, що в дійсності воно змогло отримати.

У відповідності з п.п. 8 Договорів оренди землі орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як вбачається з листа Первомайської ОДПІ № 3223/8/1408-12-003 від 21.03.2016 року (а.с. 86) податкові зобовязання по орендній платі за землю за 2015 рік в сумі 158 800,00 грн. сплачено своєчасно та в повному обсязі, податкові зобовязання за 2016 рік сплачуються відповідно до чинного законодавства щомісячно до 30 числа рівними частками.

Орендар сплачує орендні платежі своєчасно та у повному обсязі, що також підтверджується наданими суду платіжними дорученнями (а.с. 150-170).

Не обгрунтована також прокурором підстава для розірвання договорів оренди у відповідності із ст. 25 Закону України "Про оренду землі", зокрема, щодо відсутності дій, які свідчать про приступлення до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; не виконання встановлених щодо обєкта оренди обмежень (обтяжень) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі

Отже, матеріалами справи підтверджується, що договора оренди не порушують прав та інтересів держави, не завдають майнової шкоди державі, а ГУ Держземагенства в Миколаївській області отримує те, на що розраховувало, укладаючи договори оренди землі, зокрема орендну плату, а використання земель відбувається за цільовим призначенням.

Таким чином, позивачем не доведено порушення відповідачем-1 взятих на себе договірних зобовязань, які б могли бути підставою для розірвання договорів оренди землі на підставі статті 651 Цивільного кодексу України та статті 32 Закону України Про оренду землі.

Прокурор також просить визнати недійсним на майбутнє договір про надання послуг по обробітку землі № 64 від 02.01.2015 року. В обґрунтування даної вимоги зазначає, що вказаний правочин є удаваним, так як зі змісту вказаного договору вбачається, що він фактично є договором передачі орендарем у платне користування іншій особі земельної ділянки, тобто договором суборенди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Системним аналізом норм ч. ч. 1, 6 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1, ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України Про оренду землі встановлено, що суборендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною суборендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, яка передана орендарем у користування іншій особі на умовах, визначених договором оренди землі. Вказане повністю узгоджується з правовим висновком ВСУ у справі № 6-977цс-16 від 28.09.2016 року.

За своїм змістом Договір обробітку є договором передачі орендарем у платне користування іншій особі земельної ділянки, тобто договором суборенди землі, оскільки він відповідає вимогам ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі в частині визначення істотних умов договору оренди землі. Зокрема, в Договорі обробітку зазначено обєкт суборенди (кадастрові номери, місце розташування, розміри земельних ділянок), строк дії договору суборенди та відомості про суборендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду, а також відповідальності за її несплату (розділи 1, 3, 4 Договору).

Статтею 235 ЦК України передбачено, що правочин вважається удаваним у разі вчинення його сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У такому випадку відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.

Згідно з абз. 4 п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними встановивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 ЦК України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

Враховуючи те, що між ФГ Меркурій Б та Первомайською центральною районною лікарнею фактично укладений договір суборенди землі, застосуванню підлягають відповідні положення Земельного кодексу України та Закону України Про оренду землі, які регулюють питання надання земель орендарем у користування іншим особам.

Зокрема, при укладенні Договору обробітку порушено вимоги ч. 6 ст. 93 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 8 Закону України Про оренду землі, відповідно до яких орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця .

Умовами спірних договорів оренди землі не передбачено можливість передачі орендованих земельних ділянок іншим особам. Крім цього, орендодавець не надавав письмової згоди на укладення договору про спільний обробіток орендованих земельних ділянок, що підтверджується інформацією ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 14.12.2016 року (а.с. 26).

Не зважаючи на викладене, Первомайською центральною районною лікарнею укладено спірний Договір обробітку, яким, в порушення вимог земельного законодавства та умов укладених з ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області договорів оренди, землі державної власності передано в суборенду ФГ Меркурій Б.

Крім того, всупереч вимогам ч. 2 ст. 8 Закону України Про оренду землі, умови Договору обробітку не обмежені та суперечать умовам договорів оренди земель, укладених закладом охорони здоровя з ГУ Держземагентством в Миколаївській області.

Так, розмір орендної плати у Договорі обробітку становить 5 % нормативної грошової оцінки земель, в той час як відповідно до договорів оренди земель орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки. Тобто, така істотна умова договору суборенди землі, як суборендна плата, у Договорі обробітку є значно (майже у 2 рази) більшою за визначену спірними договорами оренди землі, що свідчить як про недодержання вимог законодавства щодо форми і змісту договорів суборенди, так і про намір Первомайської ЦРЛ одержати дохід, що не передбачено статутом Первомайської ЦРЛ, відповідно до якого заклад фінансується за рахунок районного бюджету і є неприбутковою організацією (п.8.1 статуту).

Частиною 5 статті 8 Закону України Про оренду землі встановлено, що договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Передача права користування земельною ділянкою іншій особі оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Проте, Договір обробітку, який фактично є договором суборенди землі, укладений між Первомайською ЦРЛ та ФГ Меркурій Б, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстрований не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вказане узгоджується із положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, відповідно до п. 3.7 якої до господарських договорів, що підпадають під ознаки відповідної норми, слід відносити ті, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства і спрямовані, зокрема, на незаконне заволодіння, користування, розпорядження (в тому числі відчуження) об'єктами права власності українського народу землею, як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із вимогами п. п. 1, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом визнання угоди недійсною.

Враховуючи викладене, та те, що Первомайська ЦРЛ незаконно передала землі у користування іншій особі - ФГ Меркурій Б в порушення умов договорів оренди земель та без додержання обмежень, визначених умовами договорів оренди землі, а також без проведення державної реєстрації переходу права користування, Договір обробітку від 02.01.2015 року підлягає визнанню недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ГК України у разі, якщо за змістом зобовязання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобовязання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Взаємне повернення сторонами набутого за Договором обробітку від 02.01.2015 року є неможливим, тому вказаний договір може бути визнаний судом недійсними лише на майбутнє.

Зазначене узгоджується з п. 2.29. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин, яким передбачено, що договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування ділянкою. Одночасно з визнанням договору недійсним господарський суд повинен зазначити в рішенні, що цей договір припиняється лише на майбутнє.

Враховуючи викладене, вимога про визнання недійсним на майбутнє договору про надання послуг по обробітку землі № 64 від 02.01.2015 року є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Із посиланням на приписи ст. 1212 ЦК України прокурор також просить зобовязати ФГ Меркурій Б повернути у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області спірні земельні ділянки.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи, що вказані вимоги є похідними від одночасного задоволення позовних вимог про розірвання договорів оренди та визнання недійсним договору про надання послуг по обробітку землі, а судом, в той же час, відмовлено у розірванні договорів оренди землі, то і підстави для повернення земельних ділянок із володіння/користування ФГ Меркурій Б у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області відсутні.

Земельні ділянки підлягають поверненню Первомайській центральній районній лікарні, проте такі вимоги не предметом даного спору.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим з відповідачів на користь Прокуратури Миколаївської області підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним на майбутнє договір про надання послуг по обробітку землі № 64 від 02.01.2015 року, укладений між Фермерським господарством Меркурій Б (ідентифікаційний код 34450622) та Первомайською центральною районною лікарнею (ідентифікаційний код 01998319).

3. Стягнути з Первомайської центральної районної лікарні (ідентифікаційний код 01998319, 55223, Миколаївська область, Первомайський район, с. Мигія, вул. Колгоспна, 34, поштова адреса: 55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Луначарського, 28, р/р 608 УДК в Миколаївській області, МФО 826013) на користь Прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28, р/р 0340 в ДКСУ м. Києва, ідентифікаційний код 02910048, МФО 820172) судовий збір у сумі 800,00 грн. (вісімсот грн. 00 коп.)

4. Стягнути з Фермерського господарства Меркурій Б (55247, Миколаївська область, Первомайський район, с. Бандурка (ідентифікаційний код 34450622) на користь Прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28, р/р 0340 в ДКСУ м. Києва, ідентифікаційний код 02910048, МФО 820172) судовий збір у сумі 800,00 грн. (вісімсот грн. 00 коп.)

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складений 10.05.2017 року.

Суддя В.О. Корицька