ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" травня 2017 р.Справа № 916/597/17

Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Курка Д.В.
За участю представників сторін:
Від позивача: Турченко О.В. за довіреністю №11 від 10.01.2017р.

Від відповідача: не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до товариства з обмеженою відповідальністю „Геотехспецсервіс про стягнення 53 757,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району (далі по тексту Білгород-Дністровська КЕЧ) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Геотехспецсервіс (далі по тексту ТОВ „Геотехспецсервіс) про стягнення збитків у розмірі 53 757,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором підряду №01-05/15 від 26.05.2015р., яке призвело до завдання збитків позивачу у розмірі 53 757,00 грн.

Представник відповідача в судові засідання по даній справі не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, які були надіслані за адресою місцезнаходження ТОВ „Геотехспецсервіс згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 67700, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Карла Маркса, буд. 42-А, були повернуті суду у зв`язку із неможливістю вручення адресату. З огляду на викладене, відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями) відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи господарським судом. Оскільки ТОВ „Геотехспецсервіс не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

26.05.2015р. між Білгород-Дністровською КЕЧ (Замовник) та ТОВ „Геотехспецсервіс (Підрядник) було укладено договір підряду №01-05/15, у відповідності до п. п. 1.1, 10.1 якого Підрядник зобов`язується виконати, а Замовник прийняти та оплатити нижче перераховані роботи відповідно до умов даного договору: в/ч А1516, с. Тузли, Татарбунарський район, Одеська область поточний ремонт покрівлі казарми №8. Строк дії даного договору визначений з моменту його підписання сторонами до 31.12.2015р.

Відповідно до ст. 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з п. 2 договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р. ціна договору складає 62 936,25 грн. Договірна ціна на виконані роботи є твердою і визначається на основі дефектного акту і розрахунків підрядних організацій на додаткові витрати, обумовлені ринковими відносинами, і погоджується сторонами. Вартість робіт (договірна ціна) за погодженням сторін визначається укладенням додаткових угод.

В силу положень ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 3 договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р. розрахунок за виконані роботи здійснюється у безготівковій формі. Фінансування виконаних робіт здійснюється на підставі оформлених актів по формі №КБ-2в та довідки по формі №КБ-3 на протязі 7 банківських днів після підписання актів виконаних робіт.

Положеннями п. п. 4.1, 4.2, 4.4 договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р. визначено, що Підрядник виконує роботи відповідно до дефектного акту та будівельних норм і правил. Замовник здійснює контроль за відповідністю якості, об`єму та вартості виконаних робіт проектній документації, будівельним нормам та правилам, а матеріалів, конструкцій та виробів державним стандартам та технічним нормам. Підрядник забезпечує своєчасне і в повному обсязі ведення виконавчих документів, передбачених будівельними нормами та правилами.

Відповідно до п. п. 5.1 договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р. Підрядник бере на себе зобов`язання виконати всі роботи, які визначені в договорі та додатках до нього, в повному обсязі, в обумовлені строки, та передати Замовнику об`єкт готовий до експлуатації. Замовник відповідно до умов договору зобов`язаний забезпечити приймання від Підрядника виконаних робіт та провести з ним розрахунки у порядку, передбаченому даним договором (п. 5.2.2 договору).

15.12.2015р. між сторонами було підписано акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015р., з якого вбачається, що вартість виконаних Підрядником робіт складає 123 995,67 грн. При цьому, з відомості витрачених ресурсів вбачається, що при виконанні підрядних робіт ТОВ „Геотехспецсервіс були використано наступні будівельні матеріали: євроруберойд, вартість якого складає 28 809 грн.; цемент, вартість якого складає 11 600 грн.; праймер, вартість якого складає 24 948 грн.

08.04.2016р. комісією Білгород-Дністровської КЕЧ було встановлено, що внаслідок погіршення погодних умов, яке мало місце 04.04.2016р., було зруйновано покриття покрівлі, що призвело до протікання стелі і стін приміщення другого та першого поверхів казарми №8. Вказані факти були відображені у акті огляду покрівлі казарми №8, в/ч А1516, в/м №74, с. Тузли, Татарбунарського району, Одеської області.

13.06.2016р. позивач звернувся до відповідача із претензією про усунення недоліків №1068, у відповідності до якої просив впродовж одного місяця з дня отримання претензії безоплатно усунути недоліки за договором підряду №01-05/15 від 26.05.2015р., а саме провести роботи з поточного ремонту покрівлі казарми №8 військової частини А 1516.

При зверненні до господарського суду із даною позовною заявою, Білгород-Дністровська КЕЧ зазначала, що відповідачем не було задоволено претензію про усунення недоліків №1068 від 13.06.2016р., у зв`язку з чим позивач вправі вимагати відшкодування збитків у розмірі 53 757,00 грн., які складаються із вартості витрачених будівельних матеріалів, наданих позивачем відповідачу на виконання останнім умов договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р., що підтверджується видатковою накладною №250 від 29.05.2015р. на загальну суму 65 357,00 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 857 ЦК України встановлено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Положеннями ст. 858 ЦК України визначено наступне. Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Згідно з ч. 2 ст. 883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до ст. 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом. Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об`єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об`єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник. У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення. Договором будівельного підряду може бути встановлено право замовника сплатити передбачену договором частину ціни робіт, визначеної у кошторисі, після закінчення гарантійного строку.

У поданій до господарського суду позовній заяві, Білгород-Дністровська КЕЧ зазначала, що відповідачем у порушення п. п. 4.1, 4.4 умом договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р. не було додержано будівельних норм та правил ведення виконавчої документації, а саме не було складено актів на закриття прихованих робіт на об`єкті виконаних підрядних робіт, у зв`язку з чим позивач із посилання на положення ст. ст. 858, 883 ЦК України наполягав на необхідності відшкодування збитків, до складу яких було включено вартість наданих відповідачу будівельних матеріалів для виконання підрядних робіт, у зв`язку з чим господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

При цьому, у відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Положеннями ч. ч. 1,2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Загальними нормами щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення є порушення цивільного права, завдання збитків та причинний зв`язок між порушенням права та збитками. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих ним на себе зобов`язань, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відшкодування збитків за своєю правовою природою є мірою відповідальності за правопорушення в сфері господарювання, застосування якої можливе за наявності підстав, передбачених законом. Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт порушення господарського зобов`язання контрагентом, наявність і розмір понесених ним збитків, причинний зв`язок між правопорушенням і збитками. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Під час розгляду даної справи господарським судом було встановлено, що позивач обґрунтовує розмір заявлених до стягнення збитків вартістю витрачених будівельних матеріалів, які Білгород-Дністровська КЕЧ ототожнює з вартістю пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

З огляду на вище наведені приписи чинного законодавства, якими врегульовано перелік витрат, які включаються до складу збитків, до яких, зокрема було віднесено вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, а також приймаючи до уваги положення ст. 190 ЦК України, господарський суд доходить висновку, що позивачем у порушення вимог ст. ст. 623 ЦК України не було доведено розмір завданих збитків. При цьому, господарський суд відхиляє доводи позивача в частині ототожнення вартості будівельних матеріалів, наданих відповідачу на виконання умов договору підряду №01-05/15 від 26.05.2015р., та вартості пошкодженого майна, оскільки грошова сума у розмірі 53 757,00 грн. була включена до ціни договору, яка відповідно до чинного законодавства не вважається збитками.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку, що Білгород-Дністровською КЕЧ у порушення вимог чинного законодавства не було доведено господарському суду розміру збитків, завданих порушенням ТОВ „Геотехспецсервіс прийнятих на себе зобов`язань за договором підряду №01-05/15 від 26.05.2015р., що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковим.

Підсумовуючи вищезазначене, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 22, 190, 509, 525, 526, 610, 611, 614, 623, 629, 837, 843, 857, 858, 883, 884 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 193, 225 Господарського кодексу України, позов Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району до товариства з обмеженою відповідальністю „Геотехспецсервіс про стягнення збитків у розмірі 53 757,00 грн. задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судом покладаються на позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 15 травня 2017 р.

Суддя С.П. Желєзна