ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.05.2017р. Справа №905/932/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Єврозвязок», м.Харків

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля",

м.Добропілля

про стягнення заборгованості в сумі 4392,64 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-дир.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Єврозвязок», м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м.Добропілля, про стягнення заборгованості в сумі 4392,64 грн., у тому числі основний борг в сумі 2237,28 грн., три проценти річних в розмірі 189,78 грн. та інфляція в сумі 1965,58 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №ДУ-2014/248-КП від 05.02.2014р., специфікації до договору від 25.04.2014р., 02.06.2014р., 01.07.2014р., 05.02.2014р., 25.02.2014р., 01.04.2014р., видаткові накладні №ЕС-0000097 від 24.02.2014р., №ЕС-0000137 від 13.03.2014р., №346 від 30.04.2014р., №485 від 30.05.2014р., №860 від 26.06.2014р., №979 від 25.07.2014р., довіреності на отримання матеріальних цінностей №780 від 27.10.2014р., №1270 від 17.11.2014р., рахунки фактури, специфікації до договору, розрахунок суми позову.

Відповідач у відзиві на позов від 08.05.1017р. посилається на відсутність в нього обовязку сплачувати вартість отриманого від позивача товару внаслідок відсутності у відповідних видаткових накладних особисто вказаної представником відповдіача дати отримання товару.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

05.02.2014р. сторонами було підписано договір №ДУ-2014/248-КП, за умовами якого позивач в порядку та на умовах даного договору зобовязується поставити у власність відповідача продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами до договору. Відповідач зобовязується прийняти та оплатити продукцію, що постачається у його власність, згідно з умовами договору.

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені у специфікаціях. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, яка є однорідною за своїми якісними показниками, що супроводжується одним документом про якість та одним товаросупровідним документом (п.4.1 договору).

Згідно п.5.1 загальна сума договору визначається сумою всіх специфікацій до договору, проте, не повинна перевищувати 999000,00 грн.

Сторонами було підписано специфікації від 25.04.2014р., 02.06.2014р., 01.07.2014р., 05.02.2014р., 25.02.2014р., 01.04.2014р. до договору №ДУ-2014/248-КП від 05.02.2014р., в яких узгоджено найменування продукції, що має постачатися позивачем відповідачу, її кількість, вартість, умови поставки та оплати.

Як встановлено судом, згідно з наданими до матеріалів справи видатковими накладними №ЕС-0000097 від 24.02.2014р., №ЕС-0000137 від 13.03.2014р., №346 від 30.04.2014р., №485 від 30.05.2014р., №860 від 26.06.2014р., №979 від 25.07.2014р. позивачем за договором №ДУ-2014/248-КП від 05.02.2014р. було поставлено відповідачу товар на суму 2237,28 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.5.3 договору №ДУ-2014/248-КП від 05.02.2014р. розрахунки за продукцію, що постачається за договором, здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на 60 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції. У випадку, якщо строк оплати випадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Згідно умов специфікацій від 25.04.2014р., 02.06.2014р., 01.07.2014р., 05.02.2014р., 25.02.2014р., 01.04.2014р. до договору розрахунки за даними специфікаціями здійснюються на 60 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

З урахуванням викладеного, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару:

- за видатковою накладною №ЕС-0000097 від 24.02.2014р. в строк до 25.04.2014р.;

- за видатковою накладною №ЕС-0000137 від 13.03.2014р. в строк до 12.05.2014р.;

- за видатковою накладною №346 від 30.04.2014р. в строк до 30.06.2014р.;

- за видатковою накладною №485 від 30.05.2014р. в строк до 28.07.2014р.;

- за видатковою накладною №860 від 26.06.2014р. в строк до 26.08.2014р.;

- за видатковою накладною №979 від 25.07.2014р. в строк до 23.09.2014р.

При цьому, твердження відповідача щодо відсутності дати поставки внаслідок відсутності дати, вказаної ним на видаткових накладних, є безпідставними.

Зокрема, як встановлено, видаткові накладні містять дати їх складання. Таким чином, представник відповідача, внаслідок підписання даних видаткових накладних, підтвердив факт отримання товару від позивача саме в день їх оформлення.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 2237,28 всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення 3% річних в сумі 189,78 грн. за період з 29.07.2014р. по 21.04.2017р. та інфляцію в сумі 683,10 грн. за період з травня 2014р. по березень 2017р.

Відповідач надав до матеріалів справи свій контррозрахунок суми інфляції, в якому вказує на невірне визначення позивачем строку оплати товару, поставленого за специфікацією від 05.02.2014р.

При перевірці наданого позивачем розрахунку суд встановив наявність помилок у визначенні дати оплати товару (наприклад, за видатковою накладною №860 від 26.06.2014р. 25.08.2014р. був вихідним днем, внаслідок чого прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем розпочалося з 27.08.2014р.). Крім цього, за висновками суду, при здійсненні розрахунку позивачем було не враховано тих обставин, що 2016р. містив у собі 366 днів.

За таких обставин, внаслідок проведеного судом перерахунку стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три проценти річних в сумі 189,23 грн. за період з 26.04.2014р. по 21.04.2017р. та інфляція в сумі 1910,73 грн. за період з червня 2014р. по березень 2017р.

При цьому, щодо вимог про стягнення інфляції судом враховано п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, згідно якого індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте в частині вимог про стягнення трьох процентів річних в сумі 0,55 грн. та інфляції в сумі 54,85 грн. є неправомірним, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 4337,24 грн., у тому числі основний борг в сумі 2237,28 грн., три проценти річних в сумі 189,23 грн. та інфляція в сумі 1910,73 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Єврозвязок», м.Харків до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", м.Добропілля про стягнення заборгованості в сумі 4392,64 грн., у тому числі основний борг в сумі 2237,28 грн., три проценти річних в розмірі 189,78 грн. та інфляція в сумі 1965,58 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (85043 Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Червоноармійська, 1А, рах.№1951 ПАТ «ПУМБ» в м.Донецьк, МФО 334851, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Єврозвязок» (61204 АДРЕСА_1; 61166 м.Харків, пр.Леніна, 40, оф.22, рах.№5700 в АТ «Укрсиббанк» м.Харків, МФО 351005, ) основний борг в сумі 2237 грн. 28 коп., три проценти річних в розмірі 189 грн. 23 коп. та інфляцію в сумі 1910 грн. 73 коп., всього заборгованість в сумі 4337 грн. 24 коп., судовий збір в сумі 1579 грн. 20 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 11.05.2017р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина