ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017р. Справа № 914/699/17

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНС ЛТД», м. Львів

про стягнення 12 586 грн. 14 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Волошин О.Я.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Тернопіль звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНС ЛТД», м. Львів про стягнення 12 586 грн. 14 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 07.04.2017 р. призначив розгляд справи на 19.04.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом. На виконання умов вказаного договору, позивач надав відповідачу відповідні послуги. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо оплати не виконав, станом на дату подання позову заборгованість становила 12 000 грн. 00 коп. За неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати вартості послуг йому нараховано інфляційні в сумі 586 грн. 14 коп. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 12 586 грн. 14 коп. боргу, а також судові витрати, в тому числі витрати на адвоката в розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, вимог ухвали суду від 07.04.2017 р. не виконав, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи надсилалося на адресу, вказану позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що згідно ст. 64 ГПК України є врученням належним чином.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

16 січня 2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНС ЛТД» (експедитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом №ТЕ-000036.

Згідно даного договору експедитор (відповідач) доручає виконавцю (позивачу) перевезти вантаж в міжнародному та/або внутрішньо-українському сполученні та оплачує перевезення, а виконавець надає транспортні засоби для перевезення вантажу та доставляє вантаж у пункт призначення вантажоодержувачу, вказаному у супровідних документах в обумовлений сторонами термін (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець організовує перевезення вантажів на підставі заявок експедитора. Конкретні умови по кожному замовленню погоджуються сторонами і вказуються у заявці, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до заявки на перевезення вантажу №28-09-1 від 28.09.2016 р. (вартість послуги - 12 000 грн. 00 коп.), позивач зобов'язувався організувати транспортно-експедиційне обслуговування перевезення вантажу по узгодженому маршруті (м. Київ - м. Івано-Франківськ).

Позивач умови, зазначені в заявці та договорі, виконав повністю, що підтверджується підписом вантажоодержувача про прийняття вантажу на товарно-транспортній накладній №2728п від 29.09.2016 р.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що експедитор оплачує замовлені послуги протягом 14 банківських днів з моменту отримання експедитором всього переліку документів, вказаного в заявці.

10.10.2016 р. позивач надіслав відповідачу документи, які підтверджують належне виконання перевезення. Відповідач отримав вказані документи 12.10.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо оплати вартості послуг не виконав, станом на дату розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 000 грн. 00 коп.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов'язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням цих положень позивачем правомірно нараховано за період часу з 01.11.2016 р. по 28.02.2017 р. включно інфляційні в сумі 586 грн. 14 коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 12 000 грн. 00 коп. основного боргу, 586 грн. 14 коп. інфляційних.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем на підтвердження його витрат на послуги адвоката надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №507, видане 16.05.2008 р., договір доручення від 20.03.2017 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 29.03.2017 р., квитанцію від 29.03.2017 р. про здійснення оплати вартості послуг адвоката у розмірі 1 500 грн. 00 коп., ордер серії ТР №029216 від 29.03.2017 р. на надання правової допомоги.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 612, 625, 626 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНС ЛТД», м. Львів, проспект Червоної Калини, буд. 121, кв. 13 (ідентифікаційний код 38456848) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) 12 000 грн. 00 коп. основного боргу, 586 грн. 14 коп. інфляційних, 1 600 грн. 00 коп. судового збору, 1 500 грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 19.04.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя Мазовіта А.Б.