ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Справа № 915/325/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

Головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, дов. від 11.04.2017 р.,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Колос 2011,

57546, вул. Миколаївська, 1, с. Матросівка, Очаківський район, Миколаївська область,

адреса для листування: 54038, вул. Морехідна, 1В/3, оф. 208, м. Миколаїв,

до товариства з обмеженою відповідальністю Білий Сир,

56602, вул. Шмідта, 1, м. Нова Одеса, Миколаївська область,

про стягнення основного боргу, пені, 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а всього грошових коштів у сумі 615169 грн. 21 коп. за договором поставки від 13.09.2016 р. № 1309/16 ВЗ, -

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Колос 2011 предявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Білий Сир про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 615169 грн. 21 коп., із яких: 567763 грн. 48 коп. основний борг; 31658 грн. 49 коп. пеня; 3391 грн. 98 коп. 3 % річних; 12355 грн. 26 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; посилаючись на неналежне виконання ТОВ Білий Сир грошових зобовязань за укладеним між ними договором поставки від 13.09.2016 р. № 1309/16 В3, а саме, зобовязань щодо своєчасної і в повному обсязі оплати поставленого товару, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі. На суми прострочених платежів за період їх прострочення здійснено відповідні нарахування у спірних сумах на підставі п. 7.3 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач також просить про стягнення з ТОВ Білий Сир грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 14.04.2017 р. порушено провадження в даній справі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, своїми правами участі його представника у розгляді справи та подання відзиву на позов не скористався, тому суд вважає за можливе розглядати справу, у відповідності до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами у справі укладено договір від 13.09.2016 р. № 1309/16 В3 поставки молока (далі - договір), згідно умов якого ТОВ Колос 2011 (постачальник) зобовязалося передати власно вирощену (вироблену) сільськогосподарську продукцію (молоко) у встановлений строк, у власність ТОВ Білий Сир (покупця) для використання останнім у підприємницькій діяльності, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах, викладених у договорі, за ціною, узгодженою сторонами в додатковій угоді (протоколі), що є невідємною частиною договору (п. 1.1 договору).

Конкретні дати та обєми поставки молока додатково узгоджуються сторонами в режимі факсимільного звязку або/та електронного листування по реквізитам, вказаним у договорі (абз. 2 п. 3.4 договору).

Закупівельна ціна на молоко і порядок оплати при його закупівлі встановлюються і регулюються відповідними нормативними документами з урахуванням установлених базисних норм по жиру (3,4%) із розрахунку 100% вартості молока відводиться на вміст жиру. Оплата товару здійснюється безготівково, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 5-ти банківських днів від фактичної дати отримання партії товару. Загальна сума договору складає суму вартості усіх поставлених партій товару за період дії договору (п.п. 4.1, 4.2 договору).

Постачальник зобовязаний надавати покупцю на кожну партію товару документи: податкову накладну, зареєстровану згідно чинного законодавства; ветеринарне свідоцтво форми № 2 (кожний місяць); спеціалізовану товарно-транспортну накладну за формою 1-МС; зведену видаткову накладну (один раз на місяць); акт звірки розрахунків (один раз на місяць) (п. 5.5 договору).

Сторонами погоджено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 р. Якщо за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін письмово не попередить іншу про його припинення, то договір є пролонгованим на 1 рік на тих самих умовах (п.п. 10.1, 10.2 договору). Всі зміни та доповнення до договору дійсні лише в тому випадку, якщо вони виконані в письмовій формі і підписані обома сторонами (п. 10.3 договору).

У подальшому додатковими угодами від 13.09.2016 р. № 1, від 19.09.2016 р. № 2, від 01.10.2016 р. № 3, від 20.10.2016 р. № 4, 12.11.2016 р. № 5, від 01.12.2016 р. № 6 (а.с. 26-31), сторонами вносилися до договору умови відносно сортів молока та їх вартості.

На виконання умов договору ТОВ Колос 2011 у період вересень 2016 року січень 2017 року поставлено ТОВ Білий Сир молоко на суму 5407509 грн. 60 коп., що підтверджується видатковими накладними: від 30.09.2016 р. № РНМ-000060 на суму 292649 грн. 20 коп. в ПДВ; від 31.10.2016 р. № РНМ-000066 на суму 740472 грн. 70 коп. з ПДВ; від 30.11.2016 р. № РНМ-000071 на суму 1705811 грн.; від 31.12.2016 р. № РНМ-000075 на суму 1874942 грн. 10 коп.; від 31.01.2017 р. № РНМ-000004 на суму 793634 грн. 60 коп. (а.с. 37-39), підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін, а також приймальними квитанціями: від 30.09.2016 р. на суму 292649 грн. 20 коп. в ПДВ; від 31.10.2016 р. на суму 740472 грн. 70 коп. з ПДВ; від 30.11.2016 р. на суму 1705811 грн.; від 31.12.2016 р. на суму 1874942 грн. 10 коп.; від 31.01.2017 р. на суму 793634 грн. 60 коп. (а.с. 41-51) та спеціалізованими товарними накладними на перевезення молочної сировини (а.с. 85-350).

Відповідач свої грошові зобовязання перед позивачем виконав частково в сумі 4839746 грн. 12 коп. , що підтверджується платіжними дорученнями: від 15.09.2016 р. № 1696 на суму 200000 грн.; від 22.09.2016 р. № 1829 на суму 100000 грн.; від 07.10.2016 р. № 2011 на суму 50000 грн.; від 18.10.2016 р. № 2130 на суму 50000 грн.; від 18.10.2016 р. № 2162 на суму 50000 грн.; від 21.10.2016 р. № 2218 на суму 500000 грн.; від 27.10.2016 р. № 2286 на суму 42000 грн.; від 01.11.2016 р. № 2338 на суму 120000 грн.; від 02.11.2016 р. № 2352 на суму 50000 грн.; від 03.11.2016 р. № 2369 на суму 50000 грн.; від 07.11.2016 р. № 2390 на суму 50000 грн.; від 08.11.2016 р. № 2414 на суму 150000 грн.; від 10.11.2016 р. № 2433 на суму 100000 грн.; від 14.11.2016 р. № 2505 на суму 200000 грн.; від 14.11.2016 р. № 2508 на суму 125000 грн.; від 15.11.2016 р. № 2541 на суму 200000 грн.; від 15.11.2016 р. № 2532 на суму 125000 грн.; від 17.11.2016 р. № 2567 на суму 515746 грн.12 коп.; від 24 .11.2016 р. № 2639 на суму 200000 грн.; від 28.11.2016 р. № 2651 на суму 40000 грн.; від 01.12.2016 р. № 2701 на суму 620000 грн.; від 08.12.2016 р. № 2795 на суму 600000 грн.; від 09.12.2016 р. № 2800 на суму 20000 грн.; від 16.12.2016 р. № 2845 на суму 32000 грн.; від 22.12.2016 р. № 2888 на суму 100000 грн.; від 28.12.2016 р. № 2899 на суму 100000 грн.; від 29.12.2016 р. № 118 на суму 50000 грн.; від 05.01.2017 р. № 2934 на суму 25000 грн.; від 06.01.2017 р. № 156 на суму 25000 грн.; від 16.01.2017 р. № 2962 на суму 150000 грн.; від 20.01.2017 р. № 2987 на суму 50000 грн.; від 23.01.2017 р. № 2944 на суму 50000 грн.; від 04.04.2017 р. № 3583 на суму 100000 грн. (а.с. 52-84).

ТОВ Колос 2011 звернулося до відповідача з претензією від 28.02.2017 р. № 26 про погашення існуючої заборгованості (ас. 351), у відповідь на яку ТОВ Білий Сир листом від 10.03.2017 р. № 74 запропонував реструктуризацію існуючу заборгованість, від котрої ТОВ Колос 2011, за твердженнями представника останнього, відмовився. За твердженнями позивача, станом на 11.04.2017 р. основний борг ТОВ Білий Сир становить 567763 грн. 48 коп., котрий не погашено й дотепер.

Суд вважає доведеним, що відповідачем прострочено виконання грошових зобовязань за укладеним з ТОВ Колос 2011 договором.

Господарським законодавством визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України). Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст.525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

Так як унаслідок неналежного виконання ТОВ Білий Сир умов договору та вимог законодавства утворилася заборгованості з оплати товару, поставленого позивачем у відповідності до умов договору в загальній сумі 567763 грн. 48 коп. основний борг, котрий дотепер не погашено, то суд визнає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми основного боргу підлягають задоволенню.

Суд визнає обґрунтованими й позовні вимоги про стягнення з ТОВ Білий Сир нарахувань на суми допущених відповідачем прострочень: 3 % річних та індексу інфляції. Такі нарахування узгоджуються з положеннями чинного законодавства, якими передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд погоджується з поданими позивачем розрахунками: 1) 3 % річних, нарахованих за період прострочення сплати основного боргу з 08.02.2017 р. по 11.04.2017 р., в загальній сумі 3391 грн. 98 коп.; 2) суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням установлених індексів інфляції у лютому та квітні 2017 року, котра становить 12355 грн. 26 коп.; і визнає, що вимоги про стягнення цих сум належить задовольнити.

Є також обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати поставленого товару.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно умов договору, в разі прострочення оплати за молоко, постачальник має право вимагати від покупця сплатити штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення (п. 7.3 договору). Зазначену в указаному пункті договору штрафну санкцію суд визнає пенею.

Викладена умова договору не суперечить положенням чинного законодавства, якими закріплено свободу договору (ст.ст. 6, 627 ЦК України, ч. 4 ст. 179 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань установлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (зі змінами та доповненнями) передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. ст. 1, 3 Закону). У відповідності до ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконаним.

Суд погоджується з поданим позивачем розрахунком пені, нарахованої за період прострочення сплати основного боргу з 08.02.2017 р. по 11.04.2017 р. в загальній сумі 31658 грн. 49 коп., і визнає, що зазначену суму пені належить стягнути з відповідача на користь ТОВ Колос 2011.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ Колос 2011 підлягають задоволенню повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача (ст. 49 ГПК України).

Отже, витрати ТОВ Колос 2011 у сумі 9227 грн. 55 коп., здійснені на оплату позовної заяви судовим збором, згідно платіжного доручення від 11.04.2017 р. № 448 (ас. 7), належить відшкодувати за рахунок ТОВ Білий Сир.

У судовому засіданні 11.05.2017 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Колос 2011 задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Білий Сир, 56602, вул. Шмідта, 1, м. Нова Одеса, Миколаївська область, ідентифікаційний код 39969361, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Колос 2011, 57546, вул. Миколаївська, 1, с. Матросівка, Очаківський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код 03763980, на п/р 7 в АТ ОСОБА_2 ОСОБА_1 у м. Києві, код Банку 380805, грошові кошти в загальній сумі 615169 (шістсот пятнадцять тисяч сто шістдесят девять) грн. 21 коп., із яких: 567763 (пятсот шістдесят сім тисяч сімсот шістдесят три) грн. 48 коп. основний борг; 31658 (тридцять одна тисяча шістсот пятдесят вісім) грн. 49 коп. пеня; 3391 (три тисячі триста девяносто одна) грн. 98 коп. 3 % річних; 12355 (дванадцять тисяч триста пятдесят пять) грн. 26 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 9227 (девять тисяч двісті двадцять сім) грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2017 р.

Суддя Ю.М. Коваль.