ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 справа № 5/38/09

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддіДучал Н.М., Геза Т.Д. , Склярук О.І.
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від ВДВС: Руденко В. В. ОСОБА_5, за довіреністю не з"явився не з"явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від за скаргою на бездіяльність 21.03.2017 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області
у справі№ 5/38/09 (суддя Проскуряков К.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
про за участюстягнення 5 788,78 грн Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_6, звернувся до господарського суду Запорізької області зі скаргою № 08-06/2703 від 25.01.2016р. на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про:

- зобов'язання Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_6, накладений Шевченківським відділом державної виконавчої служби ЗМУЮ в рамках виконавчого провадження № 14756772 на підставі наказу № 5/38/09, виданого 06.07.2009р. господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП ОСОБА_6 на користь ВАТ «Мегабанк» заборгованості в розмірі 6 008,78 грн.

Ухвалою від 27.02.2017р. до участі у розгляді скарги для надання пояснень залучено Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.03.2017р. у справі №5/38/09 у задоволенні скарги від 25.01.2016р. за вх.№ 08-06/2703 ФОП ОСОБА_6 на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовлено.

Ухвала суду мотивована необґрунтованістю заявлених до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вимог.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.03.2017р. у справі № 5/38/09 та зобов'язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_6, накладений Шевченківським відділом державної виконавчої служби ЗМУЮ в рамках виконавчого провадження № 14756772 на підставі наказу № 5/38/09, виданого 06.07.2009р. господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП ОСОБА_6 на користь ВАТ «Мегабанк» заборгованості в розмірі 6 008,78 грн.

Вважає, що ухвала має бути скасована, а вимоги щодо зняття арешту задоволені, оскільки існування арешту на майно заявника, як засіб забезпечення реального виконання рішення, втратило свою правову сутність, є необгрунтованим та таким, що порушує права заявника та позбавляє можливості розпоряджатися належним йому майном.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження.

25.04.2017р. від апелянта надійшли пояснення в яких звернуто увагу суду на те, що 04.04.2017р.господарським судом Запорізької області відмовлено стягувачу в задоволенні заяви про видачу дублікату наказу у справі № 5/38/09 та поновлення строку для пред»явлення наказу до виконання.

Представник ПАТ «Мегабанк» в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Зазначив, що на теперішній час рішення господарського суду Запорізької області по справі № 5/38/09 ФОП ОСОБА_6 не виконано, кошти, стягнуті з ФОП ОСОБА_6 за рішенням суду на користь позивача не сплачені. Просив відмовити ФОП ОСОБА_6 в задоволенні апеляційної скарги.

Апелянт та Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не скористалися правом участі представника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду явка сторін не була визнана обов'язковою.

Згідно з положеннями ст.ст.101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.06.2009р. у справі №5/38/09 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 задоволено повністю.

Стягнуто Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" 5 788,78 грн. заборгованості за кредитним договором, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На примусове виконання рішення, 06.07.2009р. господарським судом Запорізької виданий відповідний наказ.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11.09.2009р., за заявою стягувача, відкрито виконавче провадження №14756772 з примусового виконання наказу № 5/38/09, виданого 06.07.2009р. господарським судом Запорізької області, накладено арешт на все майно боржника (ОСОБА_6, АДРЕСА_1) в межах суми звернення стягнення 6 008,78 грн., боржникові запропоновано добровільно виконати рішення до 18.09.2009р.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.10.2009р. виконавче провадження №14756772 з примусового виконання наказу від 06.07.2009р. у справі №5/38/09 було закінчено на підставі п.10 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В постанові зазначено, що вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що боржник за адресою АДРЕСА_2 не проживає хоча і зареєстрований, проте згідно картки прописки паспортного столу гуртожитків ВАТ «Мотор Січ» фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3, що є територією Орджонікідзевського району. Виконавчий документ, відповідно до ч.4 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження", підлягає направленню до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про майновий стан боржника.

Постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 26.02.2010 р. відкрито виконавче провадження № 17728789 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області №5/38/09 від 06.07.2009 р. щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 6008,78 грн., боржникові запропоновано добровільно виконати рішення до 05.03.2010р. Відомості про закінчення виконавчого провадження відсутні.

Оригінали вказаних постанов додані до матеріалів справи Шевченківським ВДВС Запорізького міського управління юстиції з супровідними листами № 14704 від 14.09.2009р., № 474 від 16.10.2009р., № 2976 від 01.03.2010р. відповідно.

З довідки ВП - спец розділ, наданої Вознесенівським (раніше Орджонікідзевським) відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, дата отримання довідки 20.03.2017р., номер виконавчого провадження 21704124, виконавчий документ - наказ від 06.07.2009р. № 5/38/09, виданий господарським судом Запорізької області, боржник ФОП ОСОБА_6, місце проживання АДРЕСА_3, стягувач ВАТ «Мегабанк» м. Харків, - вбачається, що 15.09.2010 р. державним виконавцем Гогунською Поліною Михайлівною було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (інші обставини), підстава - відсутнє підтвердження щодо відсутності коштів на рахунках боржника.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (ст.ст.1, 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції на час відкриття виконавчого провадження № 14756772) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами начальнику відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду у 10-денний строк.

Відповідно до ст. 55 наведеного Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Однією з підстав для закінчення виконавчого провадження, згідно з приписами п.10 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», є направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований або до суду у 10-денний строк.

У разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець до копії постанови про закінчення виконавчого провадження додає копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів (п.4.9.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. N 74/5, в редакції станом на час закінчення виконавчого провадження).

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», чинність арешту зберігається, що також вбачається зі змісту ст.38 Закону України «Про виконавче провадження».

Як свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта № 73348603 від 18.11.2016р., надана до справи скаржником ( відповідачем), обтяження (номер запису 14530931(спеціальний розділ), обтяжувач Шевченківський відділ ДВС Запорізького міського управління юстиції, підстава виникнення обтяження - Постанова про відкриття виконавчого провадження, ВП № 14756772, видана 11.09.2009р., є чинним. Крім того, майно ОСОБА_6 обтяжене арештами по інших виконавчих провадженнях.

З відомостей, що надані стягувачем до справи, вбачається, що рішення господарського суду Запорізької області від 01.06.2009 р. по справі №5/38/09 ФОП ОСОБА_6 не виконано, стягнута за рішенням заборгованість в розмірі 6008,78 грн. боржником не сплачена. Зазначене не спростовано відповідачем.

Доказів погашення заборгованості за рішенням суду боржником до справи не надано.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.12 р. № 9, визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції на час звернення відповідача до суду, постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Наведене свідчить, що жодних підстав для зняття державним виконавцем арешту на підставі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» матеріали справи не містять.

Доказів виконання рішення господарського суду Запорізької області від 01.06.2009р. у справі № 5/38/09 відповідачем до справи не надано.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі «Півень проти України» судом вказано, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27).

Тому, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову ФОП ОСОБА_6 у задоволенні вимог по скарзі.

Враховуючи наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 21.03.2017р. у справі № 5/38/09.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Результати апеляційного провадження у справі № 5/38/09 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.03.2017р. у справі № 5/38/09 залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.03.2017р. у справі № 5/38/09 залишити без змін. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук

Надруковано 4 прим.:

1) позивачу;

2) відповідачу;

3) у справу;

4) ДАГС.