ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 справа № 905/652/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 за дов. б/н від 14.04.2017, ОСОБА_5 за дов. № Ц/3-04/287-г від 11.10.2016,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Промсервіс", м. Кам'янське Донецької області,
на ухвалу Господарського суду Донецької області
від24.03.2017
у справі№ 905/652/17 (суддя Матюхін В. І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Промсервіс", м. Кам'янське Донецької області,
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман Донецької області,
простягнення 256 076, 40 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Промсервіс» (далі ТОВ «НВО «Промсервіс») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ПАТ «Укрзалізниця») в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 256 076, 40 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.03.2017 у справі № 905/652/17 позовну заяву ТОВ «НВО «Промсервіс» було повернуто заявникові без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України через порушення позивачем правил обєднання позовних вимог.

Позивач, не погодившись з винесеною ухвалою, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.03.2017 у справі № 905/652/17 та передати справу для розгляду місцевим господарським судом по суті заявлених позовних вимог. Заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що правила обєднання позовних вимог ТОВ «НВО «Промсервіс» порушені не були, адже умови спірних договорів є ідентичними, а загальний розмір заборгованості підтверджується складеним сторонами актом звіряння взаємних розрахунків. При цьому обєднання позовних вимог зумовлено міркуваннями процесуальної економії та ефективності виконання судового рішення, винесеного за результатами розгляду спору. Крім того, з огляду на суму заборгованості за окремими договорами, у разі розєднання позовних вимог загальний розмір судових витрат для позивача значно збільшиться.

Представник позивача в судовому засіданні просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, оскільки вважає, що внаслідок об'єднання позовних вимог розгляд справи буде суттєво ускладнено, а тому просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Колегія суддів, керуючись статтею 101 ГПК України, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Правила подання позову встановлені розділом VIII ГПК України.

Частиною першою статті 58 ГПК України передбачена можливість об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Звертаючись з позовом до місцевого господарського суду, ТОВ «НВО «Промсервіс» просить стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» заборгованість за договорами поставки №№ ДОН/НХ-16926/НЮ, ДОН/НХ-16923/НЮ, ДОН/НХ-16922/НЮ, ДОН/НХ-16924/НЮ, ДОН/НХ-16929/НЮ, ДОН/НХ-16928/НЮ, ДОН/НХ-16925/НЮ, ДОН/НХ-16926/НЮ та ДОН/НХ-16927/НЮ від 30.12.2016.

Відповідно до пункту пятого частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила обєднання вимог або в одній позовній заяві обєднано кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Як вбачається з розяснень, наведених у пункті 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас повязані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, зокрема про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у звязку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобовязань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо.

Якщо позивач порушив правила обєднання вимог або обєднання цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК України). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві обєднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; обєднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Оскільки підставами позовних вимог є окремі, самостійні правочини, наявність одного спільного для всіх спірних договорів доказу (акту звіряння взаємних розрахунків) не є достатньою причиною для обєднання заявлених вимог в одному позові.

У свою чергу, подібність умов спірних договорів не змінює їх правову природу як окремих правочинів.

Щодо доводів апелянта стосовно збільшення судових витрат у разі звернення до суду з окремими позовами за кожним спірним договором колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом статті 58 ГПК України розмір судових витрат не є критерієм обєднання позовних вимог, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Крім того, статтею 49 ГПК України передбачено правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи: зокрема, у випадку задоволення позову судовий збір буде стягнуто з відповідача на користь позивача.

Посилання скаржника на ускладнення виконання окремих судових рішень за кожним спірним договором також є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції, адже обєднання позовних вимог для їх спільного судового розгляду засновано на інших принципах і правилах та регулюється іншим нормативно-правовим актом, ніж виконання судових рішень.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за девятьма договорами поставки є порушенням правил обєднання позовних вимог та є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України.

Колегія суддів також звертає увагу заявника апеляційної скарги, що відповідно до частини 3 статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ТОВ «НВО «Промсервіс» задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Донецької області від 24.03.2017 у справі № 905/652/17 підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована з наведених вище підстав.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Промсервіс», м. Камянське Донецької області, на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.03.2017 у справі № 905/652/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.03.2017 у справі № 905/652/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3