ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" травня 2017 р. № 918/316/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви Дочірнього товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "ГАРАНТ-АГРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДАГРОКОНТРАКТ"

про стягнення в сумі 3 088,17 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "ГАРАНТ-АГРО" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДАГРОКОНТРАКТ" про стягнення в сумі 3 088,17 доларів США.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно вимог ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як вбачається з поданої Дочірнім товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "ГАРАНТ-АГРО" позовної заяви, остання має майновий характер, вартість стягнення виражена в іноземній валюті.

Відповідно до п. 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (п.4 ч.1 ст.55 ГПК).

При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абз.2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Позивачем до позовної заяви долучено дублікат квитанції №0.0.762843130.1 від 12.05.2017 року про сплату судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп..

При цьому суд звертає увагу позивача на абз. 3 ч.1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", де передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті.

За подання позовів ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Тобто позивач повинен визначити ціну позову як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову та відповідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України "Про судовий збір".

Аналогічна позиція викладена у п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України», де зазначено, що абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті.

Однак, всупереч зазначеному, позивачем у позовній заяві не вказано курс валют, згідно якого визначається ціна позову, відтак суд не має можливості встановити розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути Дочірньому товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарська фірма "ГАРАНТ-АГРО" без розгляду.

Додаток на 33 аркушах: позовна заява і додані до неї матеріали.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 2 примірники:

1- в наряд;

2- позивачу рекомендованим (33027, АДРЕСА_1).