ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.04.2017 Справа № 904/7819/15
За скаргами: державного підприємства "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова", м.Дніпро

на дії державної виконавчої служби

У справі:

за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпропетровськ

до державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність №691/1001 від 14.12.2016;

від відповідача (скаржника): представник ОСОБА_2, довіреність №157/1549 від 28.12.2016 та представник ОСОБА_3, довіреність №157/1557 від 28.12.2016.

СУТЬ СПОРУ:

В серпні 2015 року публічне акціонерне товариство ДТЕК Дніпрообленерго (далі ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова (далі ДП Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова) про стягнення 234959421,91грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії №15-Ц від 01.01.2002р., з яких: 153226100,56грн. заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 1476335,95грн. заборгованість по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 4393186,55грн. 3% річних, 70867433,70грн. інфляційні втрати, 4996365,15грн. пеня, та 73080,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15 (суддя Петренко І.В.) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ДП Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго 153199808,10грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 919086,25грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 4996365,15грн. пені, 4393186,55грн. 3% річних, 69261177,36грн. інфляційних втрат та 72575,75грн. витрат по сплаті судового збору; в частині стягнення з ДП Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго 18474,62грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію та 557249,70грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, провадження припинено; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами 01.01.2002 договору №15-Ц про постачання електричної енергії.

Не погодившись з рішенням суду, ДП Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова звернулось з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням доповнення до апеляційної скарги, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням результатів судово-економічної експертизи, зменшити розмір пені до мінімального.

За результатами розгляду апеляційної скарги Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.05.2016 апеляційну скаргу державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова м. Дніпропетровськ задоволено частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15 скасовано в частині стягнення з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ 2498199,78грн. пені, 07,07грн. трьох відсотків річних та 6980,29грн. інфляційних втрат, з прийняттям нового рішення в цій частині, в звязку з чим абзац другий резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

Стягнути з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м. Дніпропетровськ 153199808,10грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 919086,25грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 2498165,38грн. пені, 4393179,48грн. три відсотки річних, 69254197,07грн. інфляційних втрат та 72575,75грн. судового збору.

В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015р. по справі №904/7819/15 залишено без змін.

Припинено стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2015 по справі №904/7819/15, виданим на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015, в частині стягнення з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м.Дніпропетровськ на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м. Дніпропетровськ 2498199,78грн. пені, 07,07грн. три відсотки річних та 6980,29грн. інфляційних втрат.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м.Дніпропетровськ на користь Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ 863,37грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою.

11.04.2017 отримано скаргу за вих.№157/375 від 11.04.2017 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Постанову про арешт коштів боржника від 23.03.2017 в якій просить суд:

- прийняти скаргу до розгляду;

- визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту постановою від 23.03.2017 на кошти боржника в частині виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7819/15, постанов про стягнення виконавчого збору по зведеному виконавчому провадженню №48388918, в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску незаконними і неправомірними;

- визнати недійсною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.03.2017 про арешт коштів боржника.

24.04.2017 отримано скаргу за вих.№157/400 від 20.04.2017 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Постанову про арешт коштів боржника від 31.03.2017 в якій просить суд:

- прийняти скаргу до розгляду;

- визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту постановою від 31.03.2017 на кошти боржника в частині виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7819/15, постанов про стягнення виконавчого збору по зведеному виконавчому провадженню №48388918, в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску незаконними і неправомірними;

- визнати недійсною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.03.2017 про арешт коштів боржника.

Скарги обґрунтовані наступним.

Оскаржуваними постановами від 23.03.2017 та від 31.03.2017 накладено арешт на грошові кошти, які належать боржнику у розмірі 34086036,09грн., які знаходяться на всіх рахунках і вкладах чи на зберіганні в банківських установах.

Зазначені в оскаржуваних постановах рахунку є поточними та використовуються для ведення господарської діяльності, оплати праці працівників, а також інших пов'язаних з цим платежів (єдиний соціальний внесок, лікарняні тощо).

Наслідками накладення арешту на рахунки відповідача є:

- заборгованість із виплати заробітної плати;

- неможливість перерахувати аліменти;

- неможливість сплати єдиного соціального внеску на обов'язкове соціальне страхування.

Посилаючись на положення чинного законодавства відповідач вважає, що постанови від 23.03.2017 та від 31.03.2017 винесено з порушенням чинного законодавства, отже є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою від 12.04.2017 прийняв скаргу за вих.№157/375 від 11.04.2017 та ухвалою від 25.04.2017 прийняв скаргу за вих.№157/400 від 20.04.2017 до розгляду і призначив засідання на 27.04.2017.

Ухвалою від 27.04.2017 господарський суд скарги за вих.№157/375 від 11.04.2017 та за вих.№157/400 від 20.04.2017 об'єднав до спільного розгляду.

27.04.2017 отримано заперечення позивача, які обґрунтовані тим, що відповідач не конкретизував, які розрахункові рахунки арештовано та не долучив довідки щодо статусу певних рахунків.

27.04.2017 отримано додаткові пояснення відповідача в яких вказано, що в результаті арешту всіх без винятку рахунків останній має наступну заборгованість:

- по заробітній платі за січень, лютий, березень 2017 року у розмірі 65461389,53грн.;

- по сплаті єдиного соціального внеску у розмірі 19608003,48грн.;

- по тимчасовому військовому збору у розмірі 1258035,00грн.;

- по податку на прибуток з фізичних осіб у розмірі 14125000,00грн.;

- по листам непрацездатності лише за березень 2017 року у розмірі 410000,00грн.;

- по остаточному розрахунку при звільненні у розмірі не менше 300000,00грн. кожного місяця;

- по профспілковим внескам у розмірі 853350,00грн.

В підтвердження обгрунтованості власної правової позиції відповідач посилається на постанову Вищого господарського суду України від 12.12.2016 по справі №918/557/15.

27.04.2017 отримано додаткові пояснення на заперечення позивача в яких вказано, що відповідач в добровільному порядку перерахував на користь позивача 400 млн. грн., у зв'язку з чим погасив основний борг, інфляційні втрати та частково відсотки. А накладення арешту на рахунки паралізувало роботу підприємства.

Щодо повідомлення учасників процесу.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 26.04.2017 та явкою представника в судове засідання.

Відповідач (заявник) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 27.04.2017 з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 20.04.2017 та явкою представника в судове засідання.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підтвердженням, що ухвали суду від 12.04.2017 та від 25.04.2017 отримано за допомогою електронної пошти та реєстром поштових відправлень суду.

Суд оголошував перерву з 12год. 15хв. 27.04.2017 до 14 год. 00хв. 27.04.2017; з 14год. 00хв. 27.04.2017 до 11год. 20хв. 28.04.2017.

Про оголошену перерву Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлено за допомогою електронної пошти. Отримання повідомлення підтверджено.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що учаснику судового процесу належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.04.2017 повноважний представник позивача проти скарг заперечував; повноважні представники відповідача (скаржника) вимоги викладені в скаргах підтримали та просили суд їх задовольнити; повноважний представник ДВС в судове засідання не з'явився, заперечення на скарги не надав, причини неявки у судове засідання не повідомив, про розгляд скарг повідомлений належним чином.

Суд вважає за необхідне розглянути скарги за наявними матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності представника ВДС, оскільки про час та місце розгляду скарги останній повідомлений належним чином, а відповідно до вимог частини 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Господарський суд констатує, що учасники процесу мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.04.2017 в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, оголошено ухвалу.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15 (суддя Петренко І.В.) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ДП Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго 153199808,10грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 919086,25грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 4996365,15грн. пені, 4393186,55грн. 3% річних, 69261177,36грн. інфляційних втрат та 72575,75грн. витрат по сплаті судового збору; в частині стягнення з ДП Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго 18474,62грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію та 557249,70грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, провадження припинено; в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.05.2016 апеляційну скаргу державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова м. Дніпропетровськ задоволено частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15 скасовано в частині стягнення з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ 2498199,78грн. пені, 07,07грн. трьох відсотків річних та 6980,29грн. інфляційних втрат, з прийняттям нового рішення в цій частині, в звязку з чим абзац другий резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

Стягнути з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м. Дніпропетровськ 153199808,10грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 919086,25грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 2498165,38грн. пені, 4393179,48грн. три відсотки річних, 69254197,07грн. інфляційних втрат та 72575,75грн. судового збору.

В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015р. по справі №904/7819/15 залишено без змін.

Припинено стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2015 по справі №904/7819/15, виданим на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015, в частині стягнення з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м.Дніпропетровськ на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м. Дніпропетровськ 2498199,78грн. пені, 07,07грн. три відсотки річних та 6980,29грн. інфляційних втрат.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м.Дніпропетровськ на користь Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ 863,37грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою.

11.05.2016 на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016, яке набрало законної сили 05.05.2016 видано наказ.

11.05.2016 на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.05.2016, яка набрала законної сили 05.05.2016 видано наказ.

10.06.2016 винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання наказів Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 по справі №904/7819/15. Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду.

У зв'язку з невиконанням рішення суду в добровільному порядку державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 23033701,20грн.

Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню по зведеному виконавчому провадженню становить 34086036,09грн.

23.03.2017 та 31.03.2017 винесено постанови про арешт коштів боржника в межах суми стягнення 34086036,09грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку, що вимоги державного підприємства "Виробничого об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова", слід визнати обґрунтованими.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження №48388918, до якого входить, зокрема постанова про стягнення з боржника по судовому наказу №904/7819/15 від 11.05.2016.

У межах зведеного виконавчого провадження органом державної виконавчої служби винесено постанови про арешт коштів боржника від 23.03.2017 та від 31.03.2017, за якими накладено арешт на кошти в межах суми 34086036,09грн., що містяться на рахунках боржника та рахунках, які можуть бути відкриті боржником після винесення даної постанови.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Судом встановлено, що 23.03.2017 та 31.03.2017 винесено постанови про арешт коштів боржника, що містяться на всіх без винятку рахунках боржника відкритих в установах банку, і також на рахунки, які можуть бути відкриті боржником після винесення даних постанов, що належать боржнику в межах суми стягнення 34086036,09грн.

Господарський суд дійшов висновку, що постанови про арешт коштів боржника прийнято без дотримання всіх вимог діючою законодавства.

Оскаржуваними постановами накладено арешт на рахунки, які є поточними та використовуються для ведення господарської діяльності, оплати праці працівників, а також інших пов'язаних з цим платежів (єдиний соціальний внесок, лікарняні тощо).

В результаті арешту всіх без винятку рахунків, станом на 21.04.2017, відповідач має наступну заборгованість:

- по заробітній платі за січень, лютий, березень 2017 року у розмірі 65461389,53грн.;

- по сплаті єдиного соціального внеску у розмірі 19608003,48грн.;

- по тимчасовому військовому збору у розмірі 1258035,00грн.;

- по податку на прибуток з фізичних осіб у розмірі 14125000,00грн.;

- по профспілковим внескам у розмірі 853350,00грн.

- по неперерахованим аліментам у розмірі 62076,25грн., що підтверджується довідкою від 27.04.2017 за вих.№121/461.

Накладення арешту на всі без виключення рахунки боржника беззаперечно призводить до паралізації роботи підприємства, порушення конституційних прав працівників на оплату праці, до несплати єдиного соціального внеску, невиплат по тимчасовому військовому збору, не внесенні податків на прибуток з фізичних осіб, заборгованості по виплатам за листами непрацездатності, розрахунків при звільненні, по профспілковим внескам.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.49 N 95, ратифікованої Україною 04.08.61, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною п'ятою статті 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Частиною 12 статі 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Отже, накладаючи арешт кошти, які знаходяться на всіх без винятку рахунках боржника виконавча служба здійснила дії, які позбавили відповідача можливості виконувати покладені Законом на останнього обов'язки в частині оплати праці працівників, сплати єдиного соціального внеску, виплат по тимчасовому військовому збору, податків на прибуток з фізичних осіб, виплат за листами непрацездатності, розрахунків при звільненні, по профспілковим внескам тощо.

Відповідач в добровільному порядку перерахував на користь позивача 400 млн. грн., у зв'язку з чим погасив основний борг, інфляційні втрати та частково відсотки. Отже, наявні підстави вважати останнього законослухняним суб'єктом підприємницької діяльності.

Відповідач є провідним українським підприємством із виробництва ракетно-космічної техніки та технологій оборонного, наукового та народногосподарського призначення. Виробляє найекологічніші ракетоносії у світі. За допомогою яких у космос відправляють комерційні вантажі у рамках багатьох міжнародних проектів.

Заходи примусового виконання рішень не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності боржника. Господарським судом прийнято до уваги, що відповідач є об'єктом особливої важливості по цивільному захисту і з цієї точки зору не є припустимим створення умов для паралізації та припинення роботи підприємства, втрати висококваліфікованих працівників через невиплату заробітної плати, несплати єдиного соціального внеску, не здійснення виплат по тимчасовому військовому збору, не внесенню податків на прибуток з фізичних осіб, не здійснення виплат по листам непрацездатності та розрахунків при звільненні, невнесенні профспілкових внесків.

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення банком про те, що на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, заборонено звертати стягнення.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець з метою недопущення у своїй діяльності прав та законних інтересів боржника не був позбавлений можливості отримати від банків, у яких накладеного арешт на кошти боржника, інформацію щодо цільового використання таких коштів та можливості звернення стягнення на них.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що скарги відповідача підлягають задоволенню, оскільки дії ВДСВ є неправомірними.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скарги за вих.№157/375 від 11.04.2017 та за вих.№157/400 від 20.04.2017 задовольнити.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту постановою від 23.03.2017 на кошти боржника в частині виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7819/15, постанов про стягнення виконавчого збору по зведеному виконавчому провадженню №48388918, в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску неправомірними.

Постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.03.2017 про арешт коштів боржника визнати недійсною.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту постановою від 31.03.2017 на кошти боржника в частині виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7819/15, постанов про стягнення виконавчого збору по зведеному виконавчому провадженню №48388918, в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску неправомірними.

Постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.03.2017 про арешт коштів боржника визнати недійсною.

Ухвала набирає законної сили з часу її прийняття, а саме 28.04.2017 та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя ОСОБА_4