ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа № 914/28/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2017 року, суддя Манюк П.Т.

у справі №914/28/17

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, м. Львів

про стягнення пені і зобовязання виконати рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 26.11.2015 р. № 76 р/к

за участі представників сторін:

від позивача (скаржника) ОСОБА_2 - представник (довіреність №13/08-2057 від 30.12.2016р.)

від відповідача ОСОБА_3 представник (довіреність вих.№-Вд2774-16 від 30.12.2016р.)

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 14.03.2017 року, в справі №914/28/17, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал в дохід Державного бюджету України пеню в розмірі 30 975, 00 грн. Зобов'язано Львівське міське комунальне підприємство Львівводоканал, виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 № 76 р/к, а саме: як виробник/ виконавець послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, на виконання вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил № 630, розробити у відповідність до форми Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (зі змінами) договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення та вжити всіх заходів, щодо укладення їх у письмовому вигляді із всіма споживачами-мешканцями багатоквартирних будинків, мешканцями приватних (індивідуальних) будинків. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2017 року, в справі №914/28/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю. При цьому, позивач, вказує на те, що тривалість зупинення нарахування пені визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд справи у судах. При цьому, апелянт вказав, що положення законодавства «Про захист економічної конкуренції» не повязують зупинення нарахування пені з безпосереднім кінцевим результатом судового розгляду справи про визнання недійсним рішення АМК України про накладення штрафу. А передбачають лише призупинення нарахування пені під час розгляду справи в суді.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача вказав, що позивачем неправильно визначено кількість днів за які слід нараховувати пеню. З врахуванням письмового пояснення відповідача від 14.03.2017, позивач, на думку відповідача, правомірно нарахував пеню за несвоєчасне виконання п. 5 рішення ЛОТВ АМК лише за 3 дні в сумі 1 575, 00 грн, а щодо п. 6 22 дні в сумі 11 550, 00 грн. Відповідач також зазначає, що ним вимоги п. 4 рішення ЛОТВ АМК виконуються, що стверджується, зокрема, направленням на адреси споживачів, що звернулись у ЛМКП "Львівводоканал", примірників договорів. Однак, через велику кількість споживачів (близько 289 тисяч), виготовлення такої кількості друкованої продукції та її направлення поштою потребує величезних фінансових затрат, крім того, передбачає проведення процедури закупівель. З огляду на це, ЛМКП "Львівводоканал" доопрацьовує механізм рознесення договорів на послуги водопостачання та водовідведення їх споживачам.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2017 року по справі № 914/28/17 в частині часткової відмови в задоволенні позову ЛОТВ АМК України та прийняти нове рішення про задоволення в цій частині позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у запереченнях на апеляційну скаргу (б/н від 27.04.2017 року).

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України (надалі Закон) основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 1-02-57/2015, прийняла рішення від 26.11.2015 № 76 р/к, яким постановила:

1. Визнати, що відповідно до статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ЛМКП "Львівводоканал" займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з приєднання до мереж централізованого водопостачання та водовідведення в територіальних (географічних) межах міста Львова, де розташовані діючі водопровідно-каналізаційні мережі, що знаходяться на його балансі та обслуговуванні з часткою 100% у період з 01.01.2014 по 26.11.2015;

2. Визнати, що дії ЛМКП "Львівводоканал" є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме, зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у вигляді дії підприємства (не приведення договору у відповідність до форми Типового договору), що призводить до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (ч. 1 ст. 13 названого Закону);

3. Визнати, що дії ЛМКП "Львівводоканал" є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме, зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у вигляді бездіяльності підприємства (не виконання вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил № 630, в частині укладення прямих договорів із мешканцями квартир багатоповерхових будинків), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (ч. 1 ст. 13 названого Закону);

4. Зобов'язати ЛМКП "Львівводоканал", як виробника/ виконавця послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, на виконання вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил № 630, розробити у відповідність до форми Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (зі змінами) договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення та вжити всіх заходів щодо укладення їх у письмовому вигляді із всіма споживачами-мешканцями багатоквартирних будинків, мешканцями приватних (індивідуальних) будинків.

Строк виконання зобовязання: 90 календарних днів з дня отримання рішення.

5. Відповідно до статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке вказане у пункті 2 резолютивної частини даного рішення накладено на ЛМКП Львівводоканал штраф у розмірі 35 000, 00 грн.

6. Відповідно до статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке вказане у пункті 3 резолютивної частини даного рішення накладено на ЛМКП Львівводоканал штраф у розмірі 35 000, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія рішення була надіслана позивачем відповідачу із супровідним листом від 27.11.2015 № 13/03-2142 та отримана останнім 04.12.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п'яти днів, з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Підстави та правила нарахування пені визначаються ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", якою встановлено обов'язковість нарахування пені в разі несплати штрафу, правила її обчислення, підстави зупинення та припинення нарахування пені, зокрема особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його в двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Як встановлено судом, у січні 2016 року ЛМКП "Львівводоканал" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Відділення про визнання недійсним та скасування рішення ЛОТВ АМК. Ухвалою суду від 29.01.2016 у справі № 914/261/16 позов було прийнято до розгляду. Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.04.2016 у справі № 914/261/16 позов задоволено повністю, визнано недійсним та скасовано рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 № 76 р/к у справі № 1-02-57/2015.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Відділення звернулося з апеляційною скаргою до Львівського апеляційного господарського суду, яка була прийнята судом 10.05.2016 до провадження. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 у справі № 914/261/16, рішення місцевого суду скасовано в частині задоволення позову про визнання недійсним та скасування п 1, 2, 5 та п 4 рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 № 76 р/к у справі № 1-02-57/2015 в частині зобовязання ЛМКП "Львівводоканал", як виробника/ виконавця послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, розробити у відповідність до форми Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення та вжити всіх заходів, щодо укладення їх у письмовому вигляді із всіма мешканцями приватних (індивідуальних) будинків. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову в позові в решті рішення суду залишено без змін.

У звязку із залишенням апеляційною інстанцією в силі п. 5 рішення ЛОТВ АМК, з 12.07.2016 у ЛМКП "Львівводоканал" виник обовязок, щодо сплати штрафу в розмірі 35 000, 00 грн.

12.07.2016 відповідач, керуючись ч. 6 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, подав позивачу заяву від 12.07.2016 № 10-3581 про не нарахування пені та розстрочку виконання рішення, в частині сплати штрафу в розмірі 35 000, 00 грн. Рішенням Адміністративної колегії ЛОТВ АМК від 15.07.2016, було розстрочено сплату штрафу постановленого п. 5 рішення ЛОТВ АМК.

З огляду на вищенаведене, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного п. 5 рішення, зупинялось з 29.01.2016 по 11.04.2016 період розгляду справи № 914/261/16 Господарським судом Львівської області та з 10.05.2016 по 11.07.2016 - період розгляду справи № 914/261/16 Львівським апеляційним господарським судом. Таким чином, в врахуванням часового проміжку зупинення нарахування пені, повязаного із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій та до моменту розстрочки 15.07.2016, період, протягом якого правомірним є нарахування пені за несплату штрафу накладеного рішенням ЛОТВ АМК, є з 12.04.2016 по 09.05.2016 та з 12.07.2016 по 14.07.2016 в сукупній кількості 31 день.

Щодо прострочення сплати штрафу, накладеного п. 6 рішення, то суд вважає, що нарахування пені зупинялось з 29.01.2016 по 11.04.2016 період розгляду справи № 914/261/16 Господарським судом Львівської області та з 10.05.2016 по 11.07.2016 - період розгляду справи № 914/261/16 Львівським апеляційним господарським судом. Така позиція закріплена в постанові Вищого господарського суду України від 09.10.2016 року № 910/10103/16.

У рішенні від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки, постановою апеляційної інстанції рішення Господарського суду Львівської області, в частині визнання недійсним та скасування п. 6 рішення ЛОТВ АМК було залишено без змін, у відповідача, в період чинності постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 у справі № 914/261/16, яка в силу приписів ч. 2 ст. 105 ГПК України набрала законної сили, з дня її прийняття, не було обовязку виконувати п. 6 рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 № 76 р/к у справі № 1-02-57/2015.

Не погодившись з прийнятим апеляційною інстанцією рішенням, Відділення звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, яка була прийнята до розгляду 22.09.2016.

Вищий господарський суд України, постановою від 05.10.2016 задовольнив касаційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, рішення Господарського суду Львівської області від 11.04.16 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.16 у справі № 914/261/16 в частині задоволення позовних вимог скасував. У цій частині касаційний суд прийняв нове рішення про відмову у позові. У решті постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.16 у справі № 914/261/16 було залишено без змін.

У звязку із залишенням касаційною інстанцією в силі п. 6 рішення ЛОТВ АМК, з 06.10.2016 ЛМКП "Львівводоканал" зобовязане було сплатити штраф в розмірі 35 000, 00 грн.

06.10.2016 відповідач, керуючись ч. 6 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, подав позивачу заяву від 06.10.2016 № 10-5698 про не нарахування пені та розстрочку виконання рішення, в частині сплати штрафу в розмірі 35 000, 00 грн. Рішенням Адміністративної колегії ЛОТВ АМК від 28.10.2016 № 47 р/к, було розстрочено сплату штрафу визначеного п. 6 рішення ЛОТВ АМК.

З огляду на вищенаведене, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного п. 6 рішення ЛОТВ АМК, зупинялось з 29.01.2016 по 11.04.2016 період розгляду справи № 914/261/16 Господарським судом Львівської області та з 10.05.2016 по 11.07.2016 - період розгляд справи № 914/261/16 Львівським апеляційним господарським судом та не підлягало нарахуванню з 11.07.2016 по 21.09.2016. Таким чином, з врахуванням часового проміжку зупинення повязаного із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій та не нараховування пені до прийняття постанови касаційним судом, та до моменту розстрочки 28.10.2016, період, протягом якого правомірним є нарахування пені за несплату штрафу накладеного п. 6 рішення ЛОТВ АМК, є з 12.04.2016 по 09.05.2016 та з 05.10.2016 по 27.10.2016. Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасне виконання п. 6 рішення ЛОТВ АМК після набрання чинності постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 у справі № 914/261/16, якою рішення в цій частині було скасовано, суд не вважає їх обгрунтованими з підстав, наведених вище, тому в їх задоволенні в цій частині слід відмовити.

В той же час, позивач при розрахунку пені за невчасне виконання п. 6 рішення ЛОТВ АМК, вказує період з 12.04.2016 по 09.05.2016 та з 12.07.2016 по 20.08.2016. Згідно з пунктом 2 статті 83 ГПК, господарський суд, вправі виходити за межі позовних вимог за одночасної наявності двох умов: по-перше, якщо це потрібно для захисту прав і законних інтересів позивача або третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору і, по-друге, за наявності відповідного клопотання заінтересованої сторони (п. 11 Інформаційного листа ВГСУ від 20.10.2006 № 01-8/2351 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в першому півріччі 2006 року). Оскільки позивачем не подано заяви чи клопотання про вихід суду за межі позовних вимог, суд не вбачає підстав для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК.

Водночас, суд, зауважує, що висновок відповідача про безпідставність нарахування пені за прострочення виконання п. 5 рішення ЛОТВ АМК за період з 12.07.2016 по 14.07.2016, суд, вважає помилковим, з огляду на приписи ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідно до яких нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу та відповідного рішення (постанови) господарського суду. При цьому, як зазначив Пленум Вищого господарського суду України в п. 20.2 постанови від 26.12.2011 № 15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства, аналіз вищенаведених правових норм свідчить, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час перебування матеріалів справи у суді до винесення ухвали про призначення/ прийняття, тобто на час, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Крім цього, приписи ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка передбачає, що порушення господарським судом провадження в справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, не дають правових підстав для висновку про перенесення кінцевої дати для добровільного виконання рішення шляхом додавання до кінцевої дати сплати штрафу часу зупинення в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, на що посилається відповідач.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що правомірними та обгрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, яка нарахована за несвоєчасну сплату штрафу, накладеного п. 5 рішення ЛОТВ АМК з 12.04.2016 по 09.05.2016 та з 12.07.2016 по 14.07.2016 в сукупній кількості 31 день в сумі 16 275, 00 грн та за несвоєчасну сплату штрафу накладеного п. 6 рішення ЛОТВ АМК з 12.04.2016 по 09.05.2016 в сукупній кількості за 28 днів в сумі 14 700, 00 грн. Загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 30 975, 00 грн.

Частиною 7 ст. 56 Закону передбачено, що в разі несплати штрафу в строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до частини 9 ст. 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ЛМКП "Львівводоканал", як виробника/ виконавця послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, на виконання вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги та Правил № 630, розробити у відповідність до форми Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (зі змінами) договори про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення та вжити всіх заходів щодо укладення їх у письмовому вигляді із всіма споживачами-мешканцями багатоквартирних будинків, мешканцями приватних (індивідуальних) будинків, суд зазначає таке.

Як зазначалося раніше, в силу приписів ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідачем не представлено належних та допустимих доказів, які б свідчили про виконання останнім п. 4 рішення ЛОТВ АМК. У своїх запереченнях відповідач лише зазначає, що ЛМКП "Львівводоканал" доопрацьовує механізм рознесення договорів на послуги водопостачання та водовідведення їх споживачам, що потребує значних коштів.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2017 року, в справі №914/28/17 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Стягнути з Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (адреса: вулиця І. Франка, будинок 61, місто Львів, 79005; ідентифікаційний код 20812013) до спеціального фонду Державного бюджету України (банк: ГУДКCУ у Львівській області; МФО: 825014; отримувач: УДКСУ Личаківського району м. Львова; ; рахунок: 2006) 3520,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 15.05.2017 р.

Головуючий -суддя Малех І.Б.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Михалюк О.В.