ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 року Справа № 904/11429/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача за первісним позовом : ОСОБА_1, довіреність № 26/329 від 21.01.2016 р.,;

від відповідача за первісним позовом : ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.03.2017 р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2017 року у справі №904/11429/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТИЗ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором оренди майна у розмірі 193 359, 06 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР",

м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТИЗ", м. Дніпро

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТИЗ" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР", в якій просить господарський суд стягнути на свою користь заборгованість за договором оренди (найму) майна № 989/13 від 01.12.2013 року у розмірі 193 359, 06 грн., з яких: 64 453,02 грн. заборгованість з орендних платежів, 128 906,04 грн. неустойка.

13.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою, в якій просить зобовязати Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТИЗ" прийняти у Товариства з обмежено відповідальністю ФЕРО-ЦЕНТР об'єкт оренди, переданий у тимчасове, платне та зворотне користування за Договором оренди (найму) майна №989/13 від 01.12.2013 року, а саме:

- майданчик відкритого типу з мостовим краном в/п 10 т. загальною площею 560,00 кв.м. (склад металу);

- нежитлові приміщення загальною площею 80,00 кв.м. (біля склад металу), надавши можливість вивільнити об'єкт оренди від майна ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР вказує, що ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ перешкоджає ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР у звільненні орендованої ділянки для її повернення за договором оренди, а також у фактичному привласненні майна ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2017 року по справі №904/11429/16 (суддя Суховаров А.В.) первісний позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР" на користь Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТИЗ" суму 64 453,02 грн. заборгованості з орендних платежів, 128 906, 04 грн. неустойки, 2 900,39 грн. судового збору.

Рішення в цій частині мотивовано тим, що відповідачем неналежно виконано зобовязання щодо сплати орендних платежів.

Зустрічний позов задоволено. Зобовязано Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТИЗ" прийняти у Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕРО-ЦЕНТР об'єкт оренди, переданий у тимчасове, платне та зворотне користування за Договором оренди (найму) майна №989/13 від 01.12.2013 року, а саме:

- майданчик відкритого типу з мостовим краном в/п 10 т. загальною площею 560,00 кв.м. (склад металу);

- нежитлові приміщення загальною площею 80,00 кв.м. (біля склад металу), надавши можливість вивільнити об'єкт оренди від майна ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР.

Рішення в цій частині мотивовано тим, що відповідач за зустрічним позовом не заперечує проти повернення обєкту оренди.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення в частині задоволення первісного позову про стягнення з ТОВ "ФЕРО-ЦЕНТР" орендних платежів та неустойки скасувати, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що при постановленні оскаржуваного рішення, зокрема в частині задоволення первісного позову про стягнення з ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР" орендних платежів та неустойки, були неповно зясовані обставини справи, що мають істотне значення, та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не враховано і не надано належної оцінки тим обставинам, що протягом 2016 року ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» не мало змоги використовувати об'єкт оренди, оскільки ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» обмежувало орендаря у повноцінному доступі на орендовану територію вантажного транспорту та працівників ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР».

Вважає, що оскільки ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» не мало змоги використовувати обєкт оренди виключно з підстав перешкоджання з боку ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ», що підтверджується чисельною переписною, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволені первісного позову і звільнити ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» від орендної плати.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТИЗ" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що протягом спірного періоду взаємовідносин сторін і навіть після нього Позивачем неодноразово отримувались листи від Відповідача. Ці листи суперечать один одному за своїм змістом: спочатку Відповідач просить про співпрацю й продовження орендних відносин, при цьому визнає заборгованість внаслідок несвоєчасної здачі обєкта оренди після закінчення строку дії договору оренди, а потім заявляє про нібито недопущення його представників на орендований об'єкт і перешкоджання зі сторони Позивача у його поверненні з оренди, при цьому визнана спочатку заборгованість називається штучною і вже не визнається. Потім Відповідач знову заявляє про своє бажання продовжити орендні відносини та заявляє про надання до підписання Позивачеві нового договору оренди, при цьому одночасно подає зустрічну позовну заяву пре зобовязання Позивача прийняти обєкт оренди за актом приймання-здачі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.03.2017 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

В судовому засіданні 27.04.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року по справі №904/3163/16, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського від 07.09.2016 року, позовні вимоги ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ про стягнення заборгованості за договором оренди за період з січня 2015 року по березень 2016 року задоволено частково та стягнуто з ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР на користь ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ 69 607,69 грн. основної заборгованості, 15 037,61 грн. пені, 949,04 грн. 3% річних, 1 423,61 грн. інфляційних втрат, 55 258,74 грн. неустойки, 2 134,06 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 року по справі №904/3163/16 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.09.2016 року по справі №904/3163/16 скасовано в частині вирішення спору про визнання пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання із сплати ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР орендних платежів.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року по справі №904/3163/16 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року у справі №904/3163/16 змінено в частині вирішення спору про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання зі сплати орендних платежів стягнуто пеню в розмірі 13 820,20 грн.

Вищезазначеним рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року по справі №904/3163/16 в частині, яка не скасована постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 року, а також постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року встановлено наступні обставини.

01.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпрометиз" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Феро-центр" (орендар) було укладено договір оренди (найму) майна №989/13 (а.с.8-13).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове, платне та таке, що підлягає поверненню користування в якості об'єкту оренди наступне майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Газети "Правда", 20 (на території орендодавця), є власністю орендодавця та подрібно описано в акті приймання-передачі:

- площадка відкритого типу оснащена мостовим краном г/п 10т загальною площею 1000,0кв.м. (склад металу),

- нежитлове приміщення загальною площею 79,2кв.м. (побутові приміщення на 1-му поверсі АБК СПЦ-1),

- нежитлове приміщення загальною площею 80,0кв.м. (біля складу металу), далі у сукупності "майно".

Пунктом 1.2 договору встановлено, що Загальна оціночна вартість майна з урахуванням індексації 105600,00 грн.

Згідно пункту 1.3 договору майно повинно бути передано орендарю протягом 3 (трьох) календарних днів за актом приймання-передачі, які після підписання сторонами є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1. договору зазначено, що майно передається в оренду на строк з дня підписання акту приймання-передачі до 31.12.2015р. або до дня дострокового розірвання даного договору у визначеному порядку.

Відповідно до п. 3.1. договору розмір орендної плати встановлюється в протоколі погодження ціни, який після його підписання сторонами є його невід'ємною частиною.

Згідно пункту 3.3. договору орендар зобов'язується виплачувати орендодавцю за користування майном орендну плату не пізніше 5 (п'ятого) числа наступного за розрахунковим календарного місяця. При цьому в платіжному дорученні повинні бути вказані номер та дата укладення даного договору, призначення платежу (орендна плата), розрахунковий місяць, за який здійснюється оплата, а також можуть вказуватися номер та дата виставлених орендодавцем в порядку, передбаченому пунктом 3.5 даного договору, відповідних рахунків.

Підпунктом пункту 4.1. договору визначено, що по закінченню строку дії даного договору орендар зобов'язується і у випадках його дострокового розірвання у визначеному порядку протягом п'яти календарних днів повернути майно за актом приймання-передачі в тому ж стані, в якому воно було отримано в оренду, з урахуванням нормального зносу, очистити приміщення від побутового сміття та побутових відходів, здійснити поточний ремонт майна, при цьому всі пристосування та поліпшення, здійснені орендатором під час користування майном, якщо вони не могли бути відокремлені без нанесення шкоди останньому, залишаються в розпорядженні орендодавця.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2015р. або з дня його дострокового розірвання в установленому порядку (пункт 7.1 Договору).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду майно, що підтверджується актом приймання-передачі майна від 01.12.2013р. (а.с. 14).

Згідно Додаткових угод до договору оренди (найму) майна №989/13 від 01.12.2013 року від 31.12.2014 року, від 13.03.2015 року було внесено зміни до Договору в частині розміру орендної плати (а.с. 16,18).

Протоколом від 13.03.2015 року сторонами погоджено орендну плату з 01.04.2015 року у розмірі 9 209, 79 грн.

Станом на 11.04.2016 року майно орендарем орендодавцю не повернуто.

Враховуючи неповернення відповідачем позивачу майна, позивачем було нараховано заборгованість з орендних платежів до 31.12.2015р. у розмірі 41 978,32 грн. та заборгованість з орендних платежів за період з січня по березень 2016 року, які нараховані згідно з частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України у розмірі 27 629,37 грн.

Станом на день звернення позивача з даним позовом до суду відповідач повернув обєкт оренди частково:

- за актом приймання-передачі від 29.09.2016 року повернуто прямокутну частину ділянки відкритого типу площею 440 кв.м (частина складу металу);

- за актом приймання-передачі від 01.11.2016 року повернуто нежитлове приміщення загальною площею 79,2 кв.м (побутове приміщення на 1-му поверсі адміністративно-побутового комплексу сталедротового цеху № 1).

Решта майна перебуває у користуванні відповідача. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань зі сплати орендних платежів за період з квітня 2016 року по листопад 2016 року Позивач нарахував до сплати Відповідачу заборгованість з орендної плати у розмірі 64 453,02 грн.

Якщо орендодавець після закінчення строку дії Договору та у випадках його дострокового розірвання у встановленому порядку у передбачені при цьому строки не повертає майно за актом приймання-передачі, він зобовязаний сплатити орендодавцю подвійний розмір орендної плати за кожний календарний місяць від дати виникнення зобовязання повернути майно до дня його фактичного повернення орендодавцю (п.5.5 Договору)

Позивач нарахував до сплати відповідачу неустойку за період з 01.04.16р. по 30.11.16р. у розмірі 128 906, 04 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Постановою Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 21.10.2016 року відрито виконавче провадження №52713317 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.206 року по справі №904/3163/16 про стягнення з ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР на користь ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ 144 410,75 грн.

Постановою Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 18.11.2016 року виконавче провадження №52713317 закінчено, у зв'язку з фактичним виконанням вимог виконавчого документа, з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Разом з тим, вказаною постановою ВДВС м..Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області припинено чинність арешту майна боржника, накладеного, зокрема, постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.10.2016 року, а також зобов'язано відповідального зберігача майна ОСОБА_3 передати рухоме майно згідно переліку зазначеному в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП№52713317 від 27.10.2016 року, уповноваженому представнику ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР за актом приймання-передання, який вказаною постановою зобовязано надати до Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ.

Листом за вих. №07/11-03 від 07.11.2016 року (вх. №125 від 08.11.2016 року), ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» просило ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» з 07.11.2016 року по 31.12.2016 року надати дозвіл на вивіз обладнання та матеріальних цінностей, які належать ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР».

Листом за вих. №14/11-02 від 14.11.2016 року (вх. №134 від 15.11.2016 року), ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» просило ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» відновити договірні відносини по оренді виробничої площадки.

Листом за вих. №28/11-03 від 28.11.2016 року (вх. №141 від 28.11.2016 року), ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» повторно звернулось до ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» з проханням про продовження договірних відносин, і відповідь просило надати до 01.12.2016 року.

Листом за вих. №01/12-01 від 01.12.2016 року (вх. №143 від 01.12.2016 року), ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» втрете звернулось до ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» з проханням про продовження договірних відносин, і відповідь просило надати до 05.12.2016 року.

05.12.2016 року за вих. №05/12-01 (вх. №144 від 05.12.2016 року) до ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» була подана заявка на допуск на територію підприємства вантажного автомобіля, для вивезення обладнання та металобрухту з орендованої площадки (об'єкту оренди).

Відповідно до акту від 06.12.2016 року, складеного ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР», 06 грудня 2016 року без будь яких пояснень з боку ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» представники ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» не були допущені на територію ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» для вивезення обладнання та металобрухту з орендованої площадки (об'єкту оренди).

Листом за вих. №06/01-01 від 06.01.2017 року (вх. №02 від 11.01.2017 року), ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» звернулось до ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» з проханням до 13.01.2017 року забезпечити доступ представників ТОВ «Феро-Центр» на територію ПАТ «Дніпрометиз» для вивезення обладнання та металобрухту з орендованої площадки (об'єкту оренди та підготувати для підписання акт приймання-передачі майна за договором оренди майна №989/13 від 01.12.2013 року.

На підставі вищевказаного листа, 12.01.2017 року за вих. №12/01-01 (вх. №03 від 12.01.2017 року) до ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» була подана заявка на допуск на територію підприємства вантажного автомобіля, для вивезення обладнання та металобрухту з орендованої площадки (обєкту оренди).

Відповідно до акту від 13.01.2017 року, складеного ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР», 13 січня 2017 року, посилаючись, начебто, на відсутність керівництва ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ», представники ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» не були допущені на територію ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» для вивезення обладнання та металобрухту з орендованої площадки (об'єкту оренди).

Дії ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ щодо не допуску представників ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР до орендованої площадки (об'єкту оренди), не передачі описаного державним виконавцем майна ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР, а також ухилення від підписання актів приймання-передачі майна за договором оренди майна №989/13 від 01.12.2013 року стали підставою для звернення ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР із зустрічним позовом про зобовязання ПАТ "ДНІПРОМЕТИЗ" прийняти у Товариства з обмежено відповідальністю ФЕРО-ЦЕНТР об'єкт оренди, переданий у тимчасове, платне та зворотне користування за Договором оренди (найму) майна №989/13 від 01.12.2013 року.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору оренди, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Зазначеним вище рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року по справі №904/3163/16 в частині, яка не скасована постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 року, а також постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року встановлено факт укладення між сторонами Договору, передання позивачем відповідачу в оренду майна, факт неповернення орендованого майна станом на 11.04.2016 року, а також факт порушення зобовязань орендарем в частині оплати орендних платежів.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиціальні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

На час розгляду справи №904/11429/16 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016р. по справі №904/3163/16 в частині, яка не скасована постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 року, а також постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року набрали законної сили, що відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для звільнення позивача від доказування обставин, встановлених під час розгляду справи №904/3163/16.

Факт користування відповідачем приміщенням підтверджується матеріалами справи, а саме укладеним між сторонами договором, актом приймання-передачі майна від 01.12.2013 року, відсутністю акту про повернення майна та, що містяться в матеріалах справи, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати орендної плати передбачено умовами договору та нормами законодавства.

З огляду на положення пункту 3.3 договору, строк оплати орендної плати є таким, що настав.

Статтею 795 Цивільного кодексу України визначено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до пунктів 2.1. та 7.1. - договір оренди (найму) майна № 989/13 від 01.12.2013р., припиняє свою дію 31.12.2015р. Однак, згідно ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Тобто, оскільки Орендарем (Відповідачем) не повернуто Орендодавцю (Позивачу) майно за актом приймання-передачі з оренди то фактично договірні відносини сторін тривають, а отже Позивач має право за період після 31.12.2015р. до дати повернення майна за відповідним документом (актом) нараховувати користувачеві його майном відповідну орендну плату.

Стаття 785 Цивільного кодексу України визначає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, неустойка у сумі 128 906,04 грн., нарахована за період з 01.04.2016 року по 30.11.2016 року, є мірою відповідальності за несвоєчасне виконання Орендарем обовязку щодо повернення майна після закінчення строку дії договору оренди (ст. 785 ЦК України).

Крім того, як зазначено у п. 5.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна, неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Згідно положень ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а згідно з приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів оплати орендної плати в сумі 64 453,02 грн. (заборгованість з орендних платежів за період з квітня по листопад 2016 року, які нараховані згідно з частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України), а також неустойки у сумі 128 906,04 грн., нарахованої за період з 01.04.2016 року по 30.11.2016 року, відповідач за первісним позовом не надав, а відтак господарським судом підставно задоволено первісний позов та стягнуто з ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР на користь ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ заборгованість з орендної плати в сумі 64 453,02 грн. та неустойки у сумі 128 906,04 грн.

Частиною 6 ст. 762 ЦК України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач протягом 2016 року фактично не мав змоги використовувати об'єкт оренди, оскільки ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ» обмежувало орендаря у повноцінному доступі на орендовану територію вантажного транспорту та працівників ТОВ «ФЕРО-ЦЕНТР» є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними матеріалами справи, а складені на підтвердження цього односторонні акти Відповідача не є допустимими й достатніми доказами такого недопуску, оскільки датовані вони лише груднем 2016 року та січнем 2017 року, тобто ці акти навіть не належать до спірного періоду взаємовідносин сторін в межах даної справи (квітень-листопад 2016 р).

Крім того, Твердження Відповідача про недопуск його представників на територію Позивача спростовуються поданими Позивачем в межах судового розгляду доказами: копіями листування Відповідача з Позивача (зі штемпелями вхідної кореспонденції Позивача на листах Відповідача й особистими підписами директора Відповідача про отримання листів Позивача), копіями пропусків персоналу й автотранспорту Відповідача на територію підприємства Позивача, фотографіями особистих підписів директора Відповідача на паперових стрічках-«пломбах» на вхідних дверях належних Відповідачеві будівельних вагончиків, що перебувають на об'єкті оренди (із зазначенням дат відвідування директором Відповідача території підприємства Позивача).

Повернення заарештованих і переданих на відповідальне зберігання Позивачеві 5-ти одиниць майна Відповідача (в межах виконавчого провадження за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 у справі № 904/3163/16) також відбулось вже після винесення оскаржуваного Відповідачем судового рішення і також не стосується спірного періоду взаємовідносин сторін в межах даної справи.

Оскільки матеріали справи містять докази не допуску представників ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР до орендованої площадки (об'єкту оренди), а також ухилення від підписання актів приймання-передачі майна за договором оренди майна №989/13 від 01.12.2013 року (акти позивача за зустрічним позовом від 06.12.2016 року та від 13.01.2017 року, якими зафіксовано недопуск представників ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР на територію ПАТ ДНІПРОМЕТИЗ для вивезення обладнання та металобрухту з орендованої площадки (об'єкту оренди), то господарський суд підставно задовольнив зустрічний позов та зобовязаа Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТИЗ" прийняти у Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕРО-ЦЕНТР об'єкт оренди, переданий у тимчасове, платне та зворотне користування за Договором оренди (найму) майна №989/13 від 01.12.2013 року, а саме:

- майданчик відкритого типу з мостовим краном в/п 10 т. загальною площею 560,00 кв.м. (склад металу);

- нежитлові приміщення загальною площею 80,00 кв.м. (біля склад металу), надавши можливість вивільнити об'єкт оренди від майна ТОВ ФЕРО-ЦЕНТР.

За обставин невиконання відповідачем грошових зобов'язань місцевий господарський суд, встановивши в його діях склад цивільно-правової відповідальності, застосувавши до спірних відносин правила статей 525 і 526 Цивільного кодексу України, обґрунтовано задовольнив позов в частині стягнення суми орендної плати.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРО-ЦЕНТР", м. Дніпро залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2017 року у справі № 904/11429/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 27.04.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін