ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Справа № 909/476/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Дубник О.П.

Хабіб М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2.) б/н від 03.03.2017р. (вх.№ 01-05/1148/17 від 13.03.2017р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017р.

у справі № 909/476/16

за позовом: ФОП ОСОБА_2

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі ФОП ОСОБА_3.)

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (надалі ФОП ОСОБА_4.)

про зобов'язання провести перебудову будинку АДРЕСА_1 привівши його у відповідність до вимог Державних будівельних норм,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1, виданий Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області 07.05.1998р.); ОСОБА_6 - представник (угода про надання послуг адвоката № 03/2017 від 03.02.2017р.);

від відповідача-1 (в режимі відеоконференції): ОСОБА_7 - представник (договір про надання правової допомоги від 01.07.2015р.)

від відповідача-2 (в режимі відеоконференції): ОСОБА_7 - представник (договір про надання правової допомоги від 01.07.2015р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017р. у справі №909/476/16 (суддя Фанда О.М.) в позові відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що на момент введення відповідачами в експлуатацію спірного об'єкту позивач лише починав будівництво і саме на нього рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №499 від 12.09.2008р. було покладено обов'язок провести коректуру проекту будівництва. Позивач не надав доказів виконання вказаного рішення виконавчого комітету Калуської міської. Приписом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 06.11.2009р. встановлено порушення при виконанні будівельних робіт з реконструкції павільйону АДРЕСА_2 саме позивачем. Приписом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 04.02.2016р. позивача зобов'язано усунути вказані порушення. Заявлені позивачем позовні вимоги про зобов'язання відповідачів провести перебудову будинку АДРЕСА_3 привівши його у відповідність з Державними будівельними нормами, не відповідають передбаченим у ст. 16 ЦК України способам захисту права.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення місцевого господарського суду прийнятим з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу на те, що порушення своїх прав та інтересів внаслідок здійснення будівництва будинку по АДРЕСА_4 обґрунтовано тим, що відповідачі допустили істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, порушує права позивача. Стверджує, що його будівництво здійснено відповідно до проектно-дозвільної документації, і навпаки відповідачі всупереч державних-будівельних норм облаштували конструкцію даху, проклали по його земельній ділянці газову трубу, облаштували вихід із збудованого ними приміщення так, що це перешкоджає відчиненню дверей. Вказує, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи. Вважає хибною позицію суду про те, що позовна вимога не відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту права. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017р. у справі №909/476/16, прийняти нове рішення, яким повністю задоволити позовні вимоги.

Відповідачі у відзиві на апеляційну скаргу вважають доводи скаржника необґрунтованими, а рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Зазначають, що, звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що являється власником суміжного об'єкта нерухомості. Однак, як встановлено судом, позивач є власником тільки будівельних матеріалів будівництва будинку на АДРЕСА_1 Посилання позивача у позовній заяві на те, що будинок АДРЕСА_5 є самочинним, вважають голослівним та не підтвердженим жодними доказами. Просять залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017р. у справі №909/476/16, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 - без задоволення.

28.03.2017р. позивач подав до апеляційного суду клопотання б/н від 28.03.2017р. (вх.№01-05/1471/17 від 28.03.2017р.) про призначення у справі № 909/476/16 судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Львівському НДІСЕ. На розгляд експертизи просив винести наступні питання: 1) Чи відповідає вимогам державних будівельних норм і правил проектно-дозвільна документація з будівництва житлових та нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, замовника будівництва - ОСОБА_4; 2) Чи було при будівництві будинку по АДРЕСА_1 замовника будівництва - ОСОБА_4 допущено істотних відхилень від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб та чи було допущено істотного порушення будівельних норм? Якщо так, то в чому вони полягають.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, порадившись, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проте, зі змісту заявленого клопотання випливає, що питання, поставлені заявником на вирішення експертизи, стосуються фактичних даних, які можна встановити при дослідженні наявних у справі документів. Крім того, питання щодо порушення при спірному будівництві прав інших осіб належить до виключної компетенції суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідачів просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017р. у справі № 909/476/16.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради № 611 від 22.12.2004р. затверджено акт Державної технічної комісії від 15.12.2004р. з прийняття в експлуатацію магазину (першої черги - перший поверх) загальною площею 110,1 кв.м на АДРЕСА_1 підприємцем ОСОБА_4 (а.с.38).

12 вересня 2008 року рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради за №478 затверджено акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (будівництво магазину з влаштуванням житлових приміщень в об'ємі другого та третього поверхів та сауни в цокольному поверсі) на АДРЕСА_1 підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3. Вирішено оформити право власності будівлі на вказаних осіб (а.с.42).

30.09.2008р. Калуська міська рада на підставі рішення № 478 від 12.09.2008р. видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлові приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є співвласниками вказаних нежитлових приміщень з відповідними частками (а.с.217).

У своїй позовній заяві ФОП ОСОБА_2 вказує, що у 2009 році на підставі рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №554 від 20.11.2001р. нею розпочато будівництво будівлі житлово-комерційного призначення відповідно до проектної документації на земельній ділянці, яка надана для будівництва (а.с.3).

Як видно зі змісту наявної у справі копії рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №499 від 12.09.2008р., вказаним рішенням підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на коригування проектної документації на реконструкцію павільйону АДРЕСА_6 під магазин та заклад громадського харчування з метою збільшення техніко-економічних показників, а саме: будівництво триповерхового житлово-комерційного будинку з мансардою на АДРЕСА_1 в межах орендованої земельної ділянки; зобов'язано підприємця ОСОБА_2 скоригувати проектно-кошторисну документацію, погодити з інспектуючими службами та зареєструвати у відділі у справах архітектури та містобудівного кадастру міської ради (а.с.46).

В той же час, згідно припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 06.11.2009р. встановлено порушення при виконанні будівельних робіт з реконструкції павільйону АДРЕСА_1 (відхилення від проектної документації) та запропоновано припинити виконання будівельних робіт з реконструкції павільйону до усунення порушень (а.с.48).

04.02.2016р. головним інспектором будівельного нагляду Мандриком І.І. складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ФОП ОСОБА_2 на об'єкті будівництва АДРЕСА_7 та встановлено факт експлуатації нежитлового приміщення першого поверху без декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме здано в оренду ФОП ОСОБА_10 (а.с.50).

Приписом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 04.02.2016р. виданим ОСОБА_2 зобов'язано позивача усунути вказане порушення до 03.05.2016р. (а.с.51-52).

Згідно Постанови Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 10.03.2016р. № 9/1009/02-43/2016р. на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у сумі 124,20 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч.2 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (а.с.54).

Рішенням Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області №11 від 03.03.2016р. скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.02.2012 року №ІФ 7, подану ОСОБА_2 (а.с.161).

08.06.2016р. ФОП ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 про зобов'язання їх провести перебудову будинку АДРЕСА_1 привівши його у відповідність до вимог Державних будівельних норм.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі, здійснивши самочинне будівництво будинку АДРЕСА_1 порушили будівельні норми та правила, а саме: дах будівлі відповідачів впирається в стіну будинку, через що на стіну затікає вода; двері будинку відповідачів відкриваються на територію позивачки; газопровід будинку 44 спроектовано без врахування запланованої суцільної забудови, що в свою чергу призвело до обмеження та порушення права власності належний позивачці об'єкт нерухомості.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу Українги право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В ході розгляду справи суд встановив, що у вересні 2008 року відповідачі завершили будівництво об'єкта - магазину з влаштуванням житлових приміщень в об'ємі другого та третього поверхів будівлі та сауни в цокольному поверсі за адресою: АДРЕСА_1, здали його в експлуатацію, як такий, що відповідає будівельним нормам, що підтверджується вищеописаними рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №611 від 22.12.2004р. про затвердження акта Державної технічної комісії від 15.12.2004р. з прийняття в експлуатацію магазину (першої черги - перший поверх) загальною площею 110,1 кв.м на АДРЕСА_1 підприємцем ОСОБА_4 та рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради за № 478 від 12.09.2008р. про затвердження акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3.

Вищенаведеними доказими спростовуються твердження позивача про те, що спірний об'єкт є самочиним будівництвом.

Також з аналізу вищеописаних матеріалів справи встановлено, що на момент введення відповідачами в експлуатацію об'єкта будівництва за адресою АДРЕСА_1, позивач тільки розпочав будівельні роботи по реконструкції павільйону АДРЕСА_6 під магазин та заклад громадського харчування. Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №499 від 12.09.2008р. зобов'язано підприємця ОСОБА_2 скоригувати проектно-кошторисну документацію, погодити з інспектуючими службами та зареєструвати у відділі у справах архітектури та містобудівного кадастру міської ради.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України про виконання позивачем рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №499 від 12.09.2008р.

Згідно припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 06.11.2009р. встановлено порушення позивачем при виконанні будівельних робіт з реконструкції павільйону АДРЕСА_6 в м. Калуші відхилення від проектної документації.

Крім того, в ході розгляду справи суд встановив, що в березні 2016 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч.2 ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» , а рішенням Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області №11 від 03.03.2016р. скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.02.2012 року №ІФ7, подану ОСОБА_2

З наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивач не довів порушення відповідачами його прав, пов'язаних із здійсненням права власності на спірний об'єкт нерухомості.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, досліджені судом матеріали даної справи свідчать про те, що вимоги позивача про зобов'язання відповідачів провести перебудову будинку АДРЕСА_3, привівши його у відповідність до вимог Державних будівельних норм, є необґрунтованими, безпідставними й такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні. У ньому правильно відмічено, що заявлена позовна вимога не відповідає передбаченим ст. 16 ЦК України способам захисту права.

Враховуючи вищевказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017р. у справі №909/476/16, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Дубник О.П.

Хабіб М.І.