ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.2017р. Справа № 905/491/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Будинок ЗГОДА, м.Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 24048 грн. 50 коп., з яких: 23046 грн. основний борг, 1002 грн. 50 коп. 3% річних

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.04.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний Будинок ЗГОДА, м.Запоріжжя, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський кролик, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 24048 грн. 50 коп., з яких: 23046 грн. 00 коп. основний борг, 1002 грн. 50 коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 01.03.2017р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/491/17, розгляд справи призначено на 28.03.2017р. Ухвалою суду від 28.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 25.04.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого ним на підставі видаткової накладної № РН-00596 від 07 серпня 2015 року на суму 23046 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, товару, внаслідок чого допустив заборгованість в заявленій до стягнення сумі, на яку, також, нараховані три відсотки річних. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 179, 193, 230, 232, 265 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 28.03.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на поставлення товару за видатковою накладної № РН-00596 від 07 серпня 2015 року на суму 23046 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ на адресу відповідача, невиконання останнім зобов'язання щодо оплати отриманого ним на підставі видаткової накладної № РН-00596 від 07 серпня 2015 року на суму 23046 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, товару, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних.

Відповідач у свою чергу про судові засідання 28.03.2017р. та 25.04.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень на зворотному боці відповідних ухвал та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 10.03.2017р., 17.03.2017р. та 05.04.2017р., однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно досягнутих між позивачем та відповідачем домовленостей, 07.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Будинок ЗГОДА» поставило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський кролик» кормушки у кількості 1150 шт. за ціною 16,70 грн. за шт. (без ПДВ), на загальну суму 23 046,00 грн., в тому числі ПДВ 3 841,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-000596.

З видаткової накладної №РН-000596 вбачається, що вона підписана обома сторонами без жодних зауважень, містить всі необхідні відомості про товар (найменування товару, кількість, ціна та загальна вартість), а також містить відомості про фактичне отримання товару. Тобто, за своїми ознаками така накладна є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем товару.

Поставлений згідно видаткової накладної товар з боку відповідача прийнято представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський кролик" ОСОБА_1

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

В силу ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом приписів ч.1,2 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 206 Цивільного кодексу України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та ч. 2 статті 180 Господарського кодексу визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ч.2 ст.642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст.644 Цивільного кодексу України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 23 046 грн. 00 коп. Вчинення відповідного правочину підтверджується видатковою накладною №РН-000596 від 07.08.2015р. на суму 23 046 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ.

Проте, як зазначає позивач, відповідач своїх зобовязань не виконав, оплату товару згідно досягнутих домовленостей не здійснив. Відповідачем не надано доказів здійснення оплати товару на виконання домовленостей, а матеріали справи таких не містять.

Із змісту вищевикладеного, суд дійшов висновку, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобовязання з договору поставки, які регулюються нормами ст.712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України, в силу яких продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму п.1. ст. 655 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості товару відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість товару у розмірі 23 046 грн. 00 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивачем, було направлено відповідачу 14.12.2016р. вимогу про оплату товару в сумі 23 046 грн. 00 коп., (докази її надіслання знаходяться в матеріалах справи). Однак, зазначена вимога (претензія) залишена Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський кролик" без відповіді та задоволення.

Однак, враховуючи, що між сторонами не було встановлено строку виконання зобовязання по оплаті товару, перебіг строку виконання грошового зобов'язання з оплати товару починається з моменту його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, як це визначено ст. 692 ЦК України та не ставиться у залежність від звернення до нього з окремою вимогою відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі №927/1232/13).

За даних обставин справи, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов'язок здійснити оплату вартості товару, поставленого позивачем відповідно до видаткової накладної №РН-000596 від 07.08.2015р. на суму 23 046 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, - 07.08.2016р.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар в сумі 23 046 грн. 00 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 002 грн. 50 коп. за період з 17.08.2015р. по 25.01.2017р., оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним. Фактично розмір 3% річних складає 1000 грн. 13 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню, а в частині стягнення 3% річних у сумі 2 грн. 37 коп. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 11, 205, 206, 509, 525, 530, 610, 612, 625, 638, 640, 642, 644, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 179, 180, 193, 264-271 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський кролик» (, місцезнаходження 84307, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок 6, офіс 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок ЗГОДА» (, місцезнаходження 69093, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Звенигородська, будинок 9) заборгованість в сумі 23046 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 1000 грн. 13 коп., витрати зі сплати судового збору у сумі 1599 грн. 84 коп.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок ЗГОДА» 3% річних у сумі 2 грн. 37 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 25.04.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2017 р.

Суддя Ю.С. Мельниченко