ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.05.2017 Справа № 905/687/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ", м. Маріуполь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, м.Маріуполь

про зобов'язання вчинити певні дії

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: Позивач, ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ", м. Маріуполь про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах у зв'язку з виходом зі складу учасників та виключити з відомостей про учасників товариства в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію про позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27.01.2017 він звернувся до відповідача з посвідченою нотаріально заявою про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ". Проте відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів та змін відомостей про учасників товариства в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою від 28.03.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/687/17 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційну службу Маріупольського міського управління юстиції, м. Маріуполь.

18.04.2017 позивач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що повідомлення позивача від 30.09.2016, відповідно до якого позивач повідомив відповідача про намір вийти зі складу учасників товариства, було отримане відповідачем, про що свідчить відмітка з номером та датою його реєстрації. На момент подачі зазначеного повідомлення ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України не містила обов'язку учасника заявляти про вихід поданням не менше ніж за три місяці до виходу заявою, справжність підпису на якій посвідчується нотаріально. Позивач вважає, що належним чином та з дотриманням вимог законодавства, діючого на момент подачі повідомлення, повідомив відповідача про намір вийти зі складу учасників товариства. Отже, на думку позивача, повідомивши відповідача про намір вийти зі складу учасників товариства повідомленням від 30.09.2016 та в подальшому надавши посвідчену нотаріально заяву про вихід від 27.01.2017, він виконав всі передумови, достатні та необхідні для виходу зі складу учасників ТОВ "АМІ". Також позивач зазначає, що моментом виходу зі складу учасників товариства вважає 07.02.2017 - дату отримання відповідачем оригіналу заяви про вихід за складу учасників товариства, що підтверджується повідомленням ТОВ "АМІ", за підписам його представника.

11.05.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач повідомив суд про те, що він та його представник не може з'явитися 11.05.2017 в судове засідання через зайнятість в іншому судовому засіданні та просить розглянути справу за наявними матеріалами. Суд задовольняє клопотання позивача.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Леніна, буд. 111. Аналогічна адреса зазначена позивачем в позовній заяві.

Приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за юридичною адресою відповідача, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа в судові засідання не з'явилась, вимоги суду не виконала.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

За змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про господарські товариства" засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про господарські товариства" товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації.

16.04.2003 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ".

Загальними зборами учасників ТОВ "АМІ" (протокол №03/12 від 03 грудня 2015р.) затверджено нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ" (далі Статут).

Згідно до п. 5.1 Статуту учасниками товариства є: юридична особа - нерезидент - Закрите акціонерне товариство "Фінансові та інженерні консультації" та ОСОБА_1.

Відповідно до п. 7.2 Статут кожний з учасників має право вийти із товариства, надавши товариству заяву про вихід, засвідчену нотаріально.

30.09.2016 ОСОБА_1, м.Донецьк було складено повідомлення, в якому останній повідомив ТОВ "АМІ" про свій намір вийти зі складу учасників товариства, надавши Товариству в порядку та строки встановлені законодавством і Статутом товариства заяву про вихід, засвідчену нотаріально. На повідомленні зазначено вх.№38 від 30.09.2016 нач.юрид.відділу Мовчан В.О. Враховуючи відсутність заперечень відповідача про отримання повідомлення позивача від 30.09.2016 суд дійшов висновку, що означене повідомлення було отримане відповідачем 30.09.2016.

В подальшому, 27.01.2017 ОСОБА_1, м. Донецьк з супровідним листом від 27.01.2017 направлено на адресу ТОВ "АМІ" заяву, в якій повідомив про свій вихід зі складу учасників товариства та зазначив, що належну йому частку в статутному капіталі залишає. Заява засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевковою О. В. та зареєстрована в реєстрі за №363. В матеріалах справи наявні докази надсилання супровідного листа від 27.01.2017 та зазначеної заяви - опис вкладення до цінного листа та фіскальний чек КМД УДППЗ "Укрпошта" Київ 70 від 27.01.2017.

Згідно повідомлення Товариства з обмеженої відповідальністю "АМІ" від 08.02.2017, яке було направлено на адресу позивача, за підписом представника відповідача В.О. Мовчан, нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 про вихід зі складу засновників (учасників) товариства була отримана 07.02.2017, в повідомлені зазначено, що ОСОБА_1 вийшов зі складу часників товариства 07.02.2017. В якості доказу представляти інтереси Товариства з обмеженої відповідальністю "АМІ" В.О. Мовчан надано копію довіреності б/н від 01.12.2016, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевковою О. В., строк дії якої до 01.12.2019.

Однак, відповідачем не проведено державну реєстрацію змін до установчих документів та змін відомостей про учасників в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв'язку з чим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи матеріали справи суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Згідно ч.1 ст.148 Цивільного кодексу України (у редакції, що діяла на момент складання позивачем повідомлення від 30.09.2016), учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Законом України № 1666-VIII від 06.10.2016 частина перша статті 148 Цивільного кодексу України викладена в наступній редакції: учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню.

Відповідно до п.4.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 25.02.2016 №4 під час вирішення спорів, пов'язаних з виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник ТОВ (ТДВ) має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству. Встановлюючи момент виходу учасника з товариства, господарським судам слід враховувати, що таким моментом є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України.

Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13 моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. У разі, якщо товариство не вчиняє дії у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону про господарські товариства

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення ОСОБА_1 про намір вийти зі складу учасників товариства було отримане відповідачем 30.09.2016, а заява ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників товариства від 27.01.2017 була отримана відповідачем 07.02.2017, що не заперечується сторонами та підтверджено матеріалами справи. Отже, на момент винесення рішення ОСОБА_1 вийшов в установленому порядку з товариства.

Згідно ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", установчі документи, поміж інших, повинні містити відомості про склад засновників та учасників.

Відповідно до положень ст.145 Цивільного кодексу України до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить внесення змін до статуту товариства.

Відповідно до положень ч. 5 ст.89 Цивільного кодексу України зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Згідно з положеннями статті 83 Господарського кодексу України зміни, які сталися в установчих документах господарського товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про господарські товариства" зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до пунктів 1, 7, 9 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

У відповідності до п. 8) ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу в тому числі перелік засновників (учасників) юридичної особи.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ТОВ "АМІ" станом на дату винесення рішення (11.05.2017) є: ОСОБА_1 та Закрите акціонерне товариство "Фінансові та інженерні консультації".

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників товариства, проте, ніяких дій щодо внесення та державної реєстрації відповідних змін до теперішнього часу відповідачем здійснене не було, чим були порушені права та охоронювальні законом інтереси позивача у вигляді невиключення публічної недостовірної інформації щодо учасника товариства.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи, що чинним законодавством презюмується, що відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі, є об'єктивними, достовірними, повними, створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, і можуть бути використані у спорі з третьою особою, господарський суд вважає, що такі відомості мають бути приведені у відповідність з фактичними обставинами, що забезпечить відновлення порушених прав позивача.

Невнесення змін до статуту щодо зміни складу учасників та, відповідно, відсутність державної реєстрації цих змін порушують права та охоронювальні законом інтереси позивача, оскільки має місце існування публічної недостовірної інформації щодо власника частки майна у статутному фонді товариства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах у зв'язку з виходом зі складу учасників позивача та виключити з відомостей про учасників товариства в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію про ОСОБА_1

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки у відповідності до абз.2 ч.2 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказується строк вчинення дій, суд встановлює строк дії протягом 2 місяців з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ", м. Маріуполь задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АМІ", м. Маріуполь (87548, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Леніна, буд. 111; ) вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах у зв'язку з виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ" ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: 03056, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) та виключити з відомостей про учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ" в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацію про ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: 03056, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) протягом 2 місяців після набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМІ", м. Маріуполь (87548, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Леніна, буд. 111; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: 03056, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило