ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа № 925/416/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Вініченко О.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», м. Київ, вул. Є. Сверстюка (ОСОБА_1), 23

до приватного підприємства «ЕКОВТОРРЕСУРСИ», м. Черкаси, вул. Вячеслава Галви, 15/1

про стягнення 77132,81 грн. заборгованості та санкцій по оренді майна,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Позивач ДПАТ «БК «Укрбуд» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача ПП «Ековторресурси» з вимогою стягнення 77 132,81 грн. боргу по оренді майна та санкції.

В судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Подано витяг з ЄДР на відповідача та документи листування з відповідачем.

Відповідач, повторно належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника в засідання не направив, витребувані документи не надав. Ухвала про порушення провадження повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Вказана в ухвалі адреса відповідає адресі відповідача в ЄДРПОУ. Відповідач не скористався правом на участь свого представника в засіданні суду.

Суд вважає, що відповідач належними чином був повідомлений про час і місце розгляду спору.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі доказами та матеріалами відповідно до приписів ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені такі взаємовідносини сторін та обставини.

01 грудня 2015 року між державним публічним акціонерним товариством

Будівельна компанія «Укрбуд» (надалі - Позивач або Орендодавець) та приватним підприємством «ЕКОВТОРРЕСУРСИ» (надалі - Відповідач або Орендар) було укладено договір оренди №Ч/16-0001 нерухомого майна.

На виконання умов Договору (п.п. 1.1 і 6.1) Позивачем згідно акту від 01 грудня 2015 року приймання-передачі в оренду нерухомого майна (Додаток 1 до договору) передано Відповідачеві в платне користування нерухоме майно в адміністративному будинку в м. Черкаси по вул. Сурікова, 10.

Загальна площа нерухомого майна, яке було передане Відповідачеві в оренду відповідно до умов договору, склала 2012,00 кв.м.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Одним із обов'язків Відповідача є своєчасна і в повному обсязі оплата орендних платежів Позивачеві (п. 4.2 Договору).

Згідно ст.ст. 525 і 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 3.1 Договору сторони визначили, що орендні платежі за місяць оренди майна є договірними і визначаються згідно узгодженого з відповідачем розміру щомісячного платежу за оренду нерухомого майна.

Зазначені орендні платежі Відповідач відповідно до п.п. 1.3 і 3.3 Договору зобовязувався сплачувати за поточний місяць не пізніше 10 числа поточного місяця відповідно до узгодженого розміру щомісячного платежу та рахунку-фактури.

Також Відповідачем у п. 3.3 Договору було взято зобов'язання, згідно якого він зобов'язувався не пізніше п'ятого числа поточного місяця отримувати у Позивача рахунки-фактури для здійснення орендних платежів, а несвоєчасне отримання ним таких рахунків не звільняє його від обов'язку вчасного внесення даних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання по договору оренди № Ч/16-0001 нерухомого майна виконав повністю та належним чином, передавши відповідачу в оренду нерухоме майно в адміністративному будинку в м. Черкаси по вул. Сурікова, 10, загальною площею 2012,00 кв. м., проте відповідач свої зобовязання не виконав, орендної плати не сплатив і на момент звернення позивача до суду сума заборгованості становить 54 966,96 грн.

Доказів належної сплати оренди відповідач не надав.

У п. 9.2 Договору визначено, що за несвоєчасне внесення орендних платежів (після п'ятнадцятого числа поточного місяця) Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до 28 числа поточного місяця включно, а у разі несплати орендних платежів до 28 числа поточного місяця, Орендар, крім зазначеної пені, сплачує на користь Орендодавця штраф в розмірі 25% від суми простроченого платежу.

Виходячи з зазначеного, у відповідача за порушення передбачених Договором зобов'язань по сплаті орендних платежів настають несприятливі фінансові наслідки у вигляді сплати грошових санкцій - пені в сумі 3 572,85 і штрафу в сумі 13 741, 74 грн.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК за прострочення виконання грошового зобовязання відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі зазначеної норми відповідачеві нараховано збитки від інфляції в сумі 4 096, 03 грн. та три проценти річних від простроченої суми в сумі 755,23 грн.

Невиконання відповідачем умов договору, непогашення витрат по орендній платі стали причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку надання послуг.

Правові основи діяльності позивача та відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України.

Відносини між сторонами слід розцінювати як змішані відносини оренди майна, що врегульовано вимогами гл. 58 ЦК України, положеннями ГК України про господарський договір. Суд вважає, що сторонами договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 01.12.2015р. №Ч/16-0001 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Суд враховує також презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 759 ЦК України, ст. 283 ГК України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 286 ГК України майна» орендна плата - це фіксований платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування обєктом незалежно від результату господарської діяльності.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду обєкта нерухомості на умовах договору оренди 2015 року.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу. Відповідач не заперечив використання майна позивача за плату.

На час звернення Позивача до суду заборгованість сплачена не була.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів повного погашення боргу перед позивачем по оренді майна та по комунальним платежам.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Позивачем доведено право на стягнення з боржника на свою користь 54966,96 грн. боргу по оренді майна за період з грудня 2015р. по листопад 2016р. (а.с. 24-25).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 611, 623 ч. 1 ЦК України, 216 ГК України, неможливість виконання зобов'язання не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій.

Сторони передбачили відповідальність за невиконання умов договору у вигляді пені та штрафу: розділ 9 договору (а.с. 13). На підставі ст.ст. 546, 549 ЦК України, п. 9.2 договору позивач просить стягнути 3572,85 грн. пені за період 16.09.2016-28.11.2016р. (а.с. 26), з урахуванням обмеження 0,5% від суми прострочення та відсутності оплат боргу відповідачем, та 13741,74 грн. штрафу за три періоди прострочення (а.с. 26).

Розрахунок позивача перевірено за допомогою калькулятора штрафів апаратного комплексу «ОСОБА_3 ОСОБА_4». Розрахунок виконано вірно, в межах скороченого строку позовної давності. Суд враховує значну суму стягнення та тривалість прострочення, наявність інфляційних процесів у суспільстві та враховує необхідність захисту інтересів і позивача і відповідача.

3572,85 грн. пені та 13741,74 грн. штрафу належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок сум стягнення 3% річних та інфляційних втрат перевірено судом за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу «Еліт: ОСОБА_4». Розрахунок позивачем виконано вірно. Розмір нарахованих позивачем інфляційних не перевищує можливого нарахування. Належить стягнути 755,23 грн. 3% річних та 4096,03 грн. інфляційних з розрахунку боргу наростаючим підсумком 18624,72 грн. (а.с. 26-27) та періоду нарахування з вересня 2015р. по березень 2016р.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15,16 ЦК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість по орендній платі в розмірі 54966,96 грн. за період з грудня 2015р. по листопад 2016р., 3572,85 грн. пені, 13741,74 грн. штрафу, 4096,03 грн. інфляційних втрат, 755,23 грн. 3% річних з простроченої суми - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1 600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: приватного підприємства «ЕКОВТОРРЕСУРСИ», м. Черкаси, вул. Вячеслава Галви, 15/1, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», м. Київ, вул. Є. Сверстюка (ОСОБА_1), 23, , номер рахунку в банку невідомий

54966,96 грн. боргу по оренді, 3572,85 грн. пені, 13741,74 грн. штрафу, 4096,03 грн. інфляційних втрат, 755,23 грн. 3% річних з простроченої суми, 1600 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 11.05.2017р.

Суддя Г.М. Скиба