ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017р. Справа № 914/3324/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В., судді Фартушка Т.Б., судді Іванчук С.В.

за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 товариства закритого типу Страхова компанія Альянс, м. Львів

третя особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівська міська рада (м. Львів, пл. Ринок, 1).

про виселення з обєкта оренди та стягнення неустойки в розмірі 3 363,15 грн.

за зустрічним позовом: ОСОБА_1 товариства закритого типу Страхова компанія Альянс, м. Львів

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

третя особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівська міська рада (м. Львів, пл. Ринок, 1).

про визнання недійсним рішення та визнання договору оренди продовженим.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): ОСОБА_2-представник (довіреність від 11.01.2017 р. №2302-вих-94).

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): ОСОБА_3-представник за довіреністю.

від третьої особи: ОСОБА_4- представник (довіреність № 2901/вих-126 від 19.01.17р.)

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 товариства закритого типу Страхова компанія Альянс про виселення з обєкта оренди та стягнення неустойки в розмірі 3 363,15 грн.

Ухвалою суду від 30.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 24.01.2017 року. В судовому засіданні 24.01.17р. розгляд справи відкладався на 31.01.17р., 31.01.17р. на 13.02.17р., 13.02.17р. на 21.02.17р., 21.02.17р. оголошувалась перерва до 01.03.17р., 01.03.17р. оголошувалась перерва до 13.03.17р.

Ухвалою суду від 24.01.17р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівську міську раду та витребувано з ОКП ЛОР БТІ та ЕО інвентаризаційні справи нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Лепкого,14 та м. Львів, вул. Т .ОСОБА_5,8.

Ухвалою від 13.03.2017 року призначено колегіальний розгляд справи № 914/3324/16 у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 13.03.2017 року, склад колегії суддів у справі № 914/3324/16: ОСОБА_6 головуючий суддя, суддя - Фартушок Т.Б., суддя - Іванчук С.В.

Представник позивача за первісним позовом в судове засідання зявився, первісні позовні вимоги підтримує, просить суд задоволити позов. Проти зустрічних позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

24.01.2017 року за вх. № 2663/17 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що витребовувалися ухвалою.

31.01.2017 року за вх. № 4001/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

13.02.2017 року за вх.№5675/17 канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за первісним позовом подано уточнений відзив на зустрічний позов.

21.02.2017р. за вх. № 6954/17 канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за первісним позовом подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

01.03.2017р. за вх. № 8367/17 канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за первісним позовом подано додаткові пояснення.

Представники відповідача за первісним позовом в судове засідання зявився, підтримує зустрічні позовні вимоги, просить суд задоволити зустрічний позов. Проти первісних позовних вимог заперечує, просить суд відмовити в задоволенні первісного позову.

24.01.2017року за вх.№184 відповідач подав зустрічну позовну заяву до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору Львівська міська рада про визнання недійсним рішення та визнання договору оренди продовженим.

24.01.2017 року за вх. №2733/17 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з необхідністю подати відзив на позовну заяву та додаткові докази по справі.

24.01.2017 року за вх. №2836/17 відповідач подав клопотання про витребування доказів, згідно якого просить суд витребувати із ОКП ЛОР БТІ та ЕО інвентаризаційні справи нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Лепкого,14 та м. Львів, вул. Т. Шевченка,8.

24.01.2017 року за вх. №276/17 відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівську міську раду (м. Львів, пл. Ринок,1).

24.01.2017 року за вх. №2832/17 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

30.01.2017 року за вх. № 3728/17 від відповідача в канцелярію господарського суду Львівської області поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

13.02.2017 року за вх.№5736/17 відповідач подав заяву про ознайомлення із матеріалами справи.

13.02.2017 року за вх.№642/17 відповідач подав клопотання про продовження терміну розгляду справи в порядку статті 69 ГПК України.

21.02.1017р. за вх. № 7149/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

10.03.17р. за вх. № 9678/17 17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за зустрічним позовом подано письмові пояснення з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

13.03.17р. за вх. № 9760/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

19.04.17р. за вх. № 14386/17 17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем за зустрічним позовом подано письмові пояснення.

Третя особа в судове засідання явку повноважного представника забезпечила, подано відзив на первісний та зустрічний позови (вх. № 7147/17 від 21.02.17р.).

10.02.2017 року за вх.№5534/17 третьою особою подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв"язку з неможливістю забезпечити явку повноваженого представника.

21.02.2017р. за вх. № 7147/17 третьою особою подано в канцелярію Господарського суду Львівської області відзив на первісний позов та зустрічний позов.

01.03.2017р. за вх. № 8366/17 третьою особою подано в канцелярію Господарського суду Львівської області пояснення.

01.03.2017р. за вх. № 963/17 третьою особою подано в канцелярію Господарського суду Львівської області клопотання про здійснення заміни управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради її правонаступником управлінням комунальної власності департаменту економічної розвитку Львівської міської ради.

13.04.2017р. за вх. № 13898/17 третьою особою подано в канцелярію Господарського суду Львівської області клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

31.01.2017 року за вх. № 3818/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області від Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки поступили інвентаризаційні справи на обєкти нерухомого майна, що знаходяться за адресами: м. Львів, вул. Б. Лепкого, 14 та м. Львів, вул. Т.Шевченка, 8.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про виселення з обєкта оренди та стягнення неустойки в розмірі 3 363,15 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.03.2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна №Ш-7469-10, на виконання якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно приміщення загальною площею 17,6 м.кв., які розташовані за адресою: м.Львів, ОСОБА_5,8.

Зазначений договір укладено на 2 роки 364 дні по 18.03.2013 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.10.2013 року у справі №914/3249/13 вказаний договір було пролонговано натой самий час на тих самих умовах, тобто до 18.03.2016 року.

15.03.2016 року позивачем складено Акт проведення перевірки №240 від 15.03.2016 року згідно якого вбачається, що відповідачем встановлено перегородку ічастину приміщення останній надає у використання іншого субєкта (магазин «Євротехніка").

17.03.2016 року відповідач звернувся до управління комунальної власності із заявою про продовження дії договору оренди. Проте, відповідачу було відмовлено у продовженні дії Договору у зв»язку із тим, що приміщення, які були предметом договору використовує інший суб»єкт. Також відповідача було повідомлено про необхідність повернути об»єкт оренди.

13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) розглянуто заяву АТ ЗТ «Страхова компанія «Альянс» та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

А листом №2302-1420 від 20.04.2016 року Управління комунальної власності надало відповідь АТЗТ «Страхова компанія «Альянс» про розгляд заяви на засіданні комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова 13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

Відповідно до п.4.8 договору, його чинність припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.4.3 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом 1 місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що повернення позивачу об»єкта оренди здійснюється після закінчення терміну його дії або дострокового припинення чи розірвання.

Згідно п.9.3 договору об»єкт оренди повинен бути переданий відповідачем та прийнятий позивачем протягом 15-ти днів з моменту настання однієї із подій, вказаний у п.9.1 цього Договору.

Відповідно до п.9.6 у разі припинення або розірвання договору відповідач повинен повернути позивачу об»єкт оренди, з урахуванням нормального фізичного зносу, відшкодувати позивачу збитки у разі погіршення стану об»єкта оренди з вини відповідача.

Проте, як стверджує позивач, відповідач не приступив до виконання свої договірних зобов»язань, зокрема до повернення об»єкта оренди.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України.

Оскільки, відповідач всупереч умовам укладеного договору не виконував взяті на себе за договором зобов»язання, в тому числі і щодо повернення об»єкта оренди після припинення договору, УКВ ДП ЛМР з 19.03.2016 року почало нараховувати нустойку та звернулося до суду з вимогою про її стягнення.

Відповідно до довідки, поданої позивачем, заборгованість по неустойці АТЗТ «Страхова «Альянс» перед управлінням комунальної власності станом на 25.11.2016 року становить 3 363,15 грн.

Докази сплати відповідачем заборгованості за оренду приміщень позивачу в матеріалах справи наявні, а саме, копії платіжних доручень.

Проте, позивач просить суд зобов»язати відповідача звільнити об»єкт оренди та стягнути суму неустойки.

На час розгляду справи відповідач явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, відзив на позов подав, проти позовних вимог в судовому засіданні заперечив.

Крім того, 24.01.2017 року відповідачем подано зустрічний позов до позивача про визнання недійсним рішення та визнання договору оренди продовженим. Свої позовні вимоги у зустрічному позові АТЗТ «Страхова компанія «Альянс» мотивує наступним. 15.03.2016 року УКВ було проведено перевірку додержання умов договору оренди оспорюваного майна, за результатами якого було складено Акт №240 П/16 від 15.03.2016 року, в якому зафіксовано, що «стан об»єкту задовільний, в приміщенні під індексом 2-1 виявлено гіпсокартонну стінну перегородку, яка поділяє це приміщення на два окремих та дверний прохід в магазин «Євротехніка», який використовує частину цього приміщення як склад. Орендаря повідомлено про необхідність подати заяву про продовження договору оренди. 16.03.2016 року балансоутримувачем ЛКП «Янів-405» було також проведено обстеження об»єкта нерухомого майна за адресою м.Львів, вул.Т.Шевченка,8 за результатами якого було складено Акт №23/405 від 16.03.2016 року. Згідно з висновком комісії «технічний стан обєкта у задовільному стані та придатний для подальшого використання. У даному приміщенні встановлено гіпсокартонну перегородку».

17.03.2016 року року АТЗТ «Страховою компанією «Альянс» було подано заяву до Управління комунальної власності про продовження договору оренди на новий термін (копія заяви додається).

Однак, листом №2302-1420 від 20.04.2016 року Управління комунальної власності повідомило, що вищезазначену заяву було розглянуто на засіданні комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова 13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТЗТ «Страховою компанією «Альянс» було надіслано до Управління комунальної власності лист №4 від 24.05.2016 року та №6 від 01.06.2016 року, в яких позивачем за зустрічним позовом було проінформовано Управління про те, що відмова у продовженні договору оренди, яка ґрунтується на висновку комісії, зробленого на підставі Акту проведення перевірки №240 П/16 від 15.03.2016 року про те, що частину орендованого приміщення під індексом « 2-1» використовує інший субєкт - магазин «Євротехніка» як склад без належним чином оформлених документів, не відповідає дійсності та є помилковим. У звязку з цим АТЗТ «Страхова компанія «Альянс» просила повторно провести обстеження спірних нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 8 та переглянути рішення щодо продовження Договору оренди.

Проте, як стверджує позивач за зустрічним позовом, Управління комунальної власності залишило вказані вище листи без відповіді.

Позивач за зустрічним позовом вважає рішення Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №2302-1420 від 20.04.2016 року про відмову у продовженні Договору оренди незаконним та необгрунтованим, а відтак таким, що підлягає визнанню недійсним, а спірний Договір оренди продовженим, зважаючи на наступне:

Як вбачається зі змісту листа Управління комунальної власності №2302-1420 від 20.04.2016 року та Акту проведення перевірки №240 від 15.03.2016 року, причина відмови у продовженні Договору оренди - використання спірного майна іншим субєктом (магазином «Євротехніка»). При цьому відповідач за зустрічним позовом не наводить жодних доказів на підтвердження вказаного факту, що дає підстави сумніватись у безсторонності, добросовісності та розсудливості винесеного Управлінням комунальної власності рішення, як субєктом владних повноважень, загалом, та обґрунтованості останнього, зокрема.

АТЗТ «Страховою компанією «Альянс» неодноразово було надано пояснення, про те, що магазин «Євротехінка» знаходиться у суміжних приміщеннях, які належать позивачу за зустрічним позовом на праві приватної власності, а саме у квартирі №1 та 1а у будинку №8 на вул. ОСОБА_5 (копії правовстановлюючих документів додаються). Висновок членів комісії, що проводили перевірку був зроблений на неправильному трактуванні фактичного знаходження орендованого приміщення по відношенню до зображення його у технічному паспорті.

Крім, на думку АТЗТ "Страхова компанія "Альянс", недоведеності факту використання частини орендованого майна іншим субєктом, останнє, крім іншого, не є порушенням істотних умов договору. Відповідно до п. 5.2.3: Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова, затвердженого Ухвалою №897 від ,07.06.2007 року (далі - Положення) Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, АТЗТ «Страхова компанія «Альянс», як орендар, належним чином виконував Договір оренди, зокрема, вчасно та у повному обсязі сплачував орендну плату (про що свідчить Довідка 4-2302-1589 від 25.11.16 р.), здійснив поліпшення приміщення шляхом відновлення покриття стін та утримував обєкт у належному стані, про що свідчить висновок балансоутримувача, зафіксований у Акті №23/405 від 16.03.2016 року. А тому у відповідача за зустрічним позовом не було жодних законних підстав відмовляти у продовженні Договору оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. Те ж саме переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий термін передбачено п. 5.2.10. Положення: Після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право за інших рівних умов на продовження орендних відносин на новий термін.

Відповідач за зустрічним позовом - Управління комунальної власності, письмово не попереджав орендаря - АТЗТ «Страхову компанію «Альянс» за 3 місяці до закінчення терміну договору про те, що орендоване майно необхідне для його власних потреб. А отже, враховуючи належне виконання орендарем умов Договору оренди (протилежне позивачем за первісним позовом не доказано), відстуність наміру власника (в даному випадку Управління комунальної власності, як орендодавця) використовувати спірне майно для власних потреб, АТЗТ «Страхова компанія «Альянс», на її думку, має переважне право на переукладення договору оренди. Це не було враховано Управлінням комунальної власності при прийнятті рішення про відмову у продовженні Договору оренди, що окрім того, що порушує власне права та інтереси орендаря, та ще й було вчинено не пропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до п. 5.2.9. Положення Орендар який бажає переукласти договір оренди, звертається до орендодавця з відповідною заявою та подає необхідні документи, згідно з переліком, затвердженим виконавчим комітетом. У загальному випадку рішення про переукладення договору оренди приймається орендодавцем з врахуванням рішення комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова.

При цьому рішення комісії має рекомендаційний характер, а остаточне рішення про надання майна в оренду приймає власне Управління комунальної власності. Про це свідчить системний аналіз п. 4.1.4. та 4.2.2. Положення, згідно з якими Управління комунальної власності розглянувши рекомендації комісії готує відповідні проекти рішень органів місцевого самоврядування, видає накази з питань оренди; та приймає рішення про надання в оренду майна, яке перебуває у повному господарському віданні чи оперативному управлінні комунальних підприємств (організацій, установ), на балансі інших юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч.4 ст. 284 ГК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Те ж саме передбачено п. 5.2.8. у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У пункті 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» зазначено, що із змісту статей 759,763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Предстаник відповідача за первісним позовом зазначив, що спірний Договір оренди було продовжено до 18.03.2016 року (на підставі рішення суду). Тобто заява про припинення договору оренди (повідомлення про відмову в продовженні Договору оренди) мала бути здійснена орендодавцем - Управлінням комунальної власності, протягом місяця після закінчення терміну дії договору, тобто до 18.04.2016 року. Натомість відповідач за зустрічним позовом повідомив орендаря - АТЗТ «Страхову компанію «Альянс» про відмову в продовженні договору оренди 20.04.2016 року листом №2302-1420 від 20.04.2016 року. Незважаючи на те, що пропозиція комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова про відмову була оформлена 13.04.2016 року (Протокол №7), її рішення не є остаточним, оскільки вона є дорадчим органом (та не є стороною Договору оренди), а остаточне рішення приймає Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, яке оформило своє рішення листом-повідомленням від 20.04.2016 року (тобто на 2 дні пізніше встановленого законодавством терміну). Тому, на думку АТЗТ "СК "Альянс", договір слід вважати продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором оренди нерухомого майна № Ш-7469-10 від 18.03.2010 року, тобто до 18.03.2019 року.

Третя особа подала відзив на позов, в якому підтримує позовні вимоги позивача за первісним позов, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, 18.03.2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна.

Так, нормами статті 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Зазначений договір укладено на 2 роки 364 дні по 18.03.2013 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.10.2013 року у справі №914/3249/13 вказаний договір було пролонговано на той самий час на тих самих умовах, тобто до 18.03.2016 року.

15.03.2016 року позивачем складено Акт проведення перевірки №240 від 15.03.2016 року згідно якого вбачається, що відповідачем встановлено перегородку і частину приміщення останній надає у використання іншого субєкта (магазин «Євротехніка").

17.03.2016 року відповідач звернувся до Управління комунальної власності із заявою про продовження дії договору оренди. Проте, відповідачу було відмовлено у продовженні дії Договору у зв»язку із тим, що приміщення, які були предметом договору використовує інший суб»єкт. Також відповідача було повідомлено про необхідність повернути об»єкт оренди.

31.03.2016 управлінням комунальної власності було надіслано Відповідачу (Позивачу за зустрічним позовом) повідомлення про припинення договірних відносин № 2302-вих-902 від 30.03.2016, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 31.03.2016 та фіскальним чеком, що є належним та допустимим доказом, адже визначальним є те, що Позивач за договором повинен повідомити Орендаря про свій намір припинити договірні відносини з ним, а не підтвердити одержання орендарем такого повідомлення.

13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) розглянуто заяву АТ ЗТ «Страхова компанія «Альянс» та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

А листом №2302-1420 від 20.04.2016 року Управління комунальної власності надало відповідь АТЗТ «Страхова компанія «Альянс» про розгляд заяви на засіданні комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова 13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

Відповідно до п.4.8 договору, його чинність припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

У разі припинення договору найму, згідно з ст.785 ЦК України, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Проте, відповідач за первісним позовом не приступив до виконання умов договору, у зв»язку з чим позивачем за первісним позовом з 19.03.2016 року нараховано неустойку в розмірі 3 363,15 грн.

Щодо нарахування розміру неустойки слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивачем за первісним позов неправомірно визначено період нарахування неустойки з 19.03.2016 року, так як договір припинив свою дію 18.03.2016 року. Згідно п.9.3 договору об»єкт оренди повинен бути переданий відповідачем та прийнятий позивачем протягом 15-ти днів з моменту настання однієї із подій, вказаний у п.9.1 цього Договору. Отже, враховуючи положення п.9.3 договору, початок перебігу строку на право нарахування неустойки у позивача виник з 03.04.2016 року.

Крім того, як вбачається із проектів актів звірки, що подані і позивачем і відповідачем, УКВ ДЕП ЛМР нараховувало до стягнення пеню за спірний період. Проте, суд звертає увагу, що відповідно до п.5.3, пеня нараховується у випадку прострочення по сплаті орендних платежів. Проте, відповідачем не було порушено умови договору в частині своєчасності сплати орендної плати. Тому, суд дійшов до висновку про безпідставність включення позивачем сум пені, оскільки доказів та підстав нарахування позивачем суду не надано. Також, суд наголошує, що у рахунках, які виставлялися відповідачу для орендної плати, пеня не зазначалася, графа у даних рахунках є незаповненою.

Як вбачається із виписок, відповідач своєчасно сплачував саме орендну плату, оскільки із нарахуванням неустойки останній повністю не погоджується.

Проте, враховуючи період, з якого слід нараховувати неустойку (03.04.2016 року по 25.11.2016 року), оплати відповідачем орендної, а також безпідставність нарахування пені, суд, здійснивши перерахунок, прийшов до висновку, що в частині стягнення неустойки в розмірі 2 078,15 грн. провадження слід припинити, оскільки сума боргу позивачем погашена добровільно, а в решті частини суми стягнення неустойки відмовити.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору господарський суд припиняє провадження у справі.

Щодо позовної вимоги про виселення відповідача з об»єкта оренди.

Частиною 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Аналогічна правова норма міститься в ч. 1 ст. 785 ЦК України. Отже, позовна вимога про виселення відповідача з об»єкта оренди підлягає задоволенню, у зв»язку з закінченням строку дії договору.

Щодо позовних вимог зустрічного позову.

Відповідно до статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У таких справах суд, по-перше, встановлює невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування вимогам закону чи іншим правовим актам, наприклад, рішення прийняте органом, який не мав на це законних повноважень; по-друге, суд встановлює, чи порушуються суб'єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси фізичної або юридичної особи цим рішенням, дією чи бездіяльністю (Лист, Верховний Суд України, від 01.04.2014, "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України").

Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі щодо його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є правильним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до п.2.1, 2.2. цього ж Положення, основними завданнями управління є: виконання функцій органу управління майном комунальної власності територіальної громади м. Львова; передача в оренду, відчуження майна комунальної власності територіальної громади м. Львова.

13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) розглянуто заяву АТ ЗТ «Страхова компанія «Альянс» та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

А вже20.04.2016 року листом №2302-1420 Управління комунальної власності надало відповідь АТЗТ «Страхова компанія «Альянс» про розгляд заяви на засіданні комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова 13.04.2016 року (протокол №7, питання Ш/43) та вирішено відмовити у продовженні договору оренди у звязку з використанням нежитлового приміщення під індексом 2-1 іншим субєктом.

Суд дійшов до висновку, що дане рішення УКВ ДЕП ЛМР узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є правильним по суті.

Щодо позовної вимоги про визнання договору оренди продовженим.

Як встановлено судом, відповідач за первізним позовом звернувся до управління комунальної власності із заявою про продовження дії договору оренди. Однак Відповідачу було відмовлено у продовженні дії Договору у зв'язку із тим, що приміщення, які були предметом договору використовує інший суб'єкт. Також Відповідача було повідомлено про необхідність повернути обєкт оренди

Даний факт підтверджується актом обстеження приміщення № 240 П/16 від 15.03.2016. в якому зафіксовано, що в приміщенні під індексом 2-1 виявлено гіпсокартонну стінну перегородку, що поділяє це приміщення на два окремих. Даний акт підписаний представником СК «Альянс» та проставлено печатку Товариства. Також в даному акті не зазначено жодного зауваження.

Відповідно до п. 7.5. спірного Договору капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання об'єкта оренди, проводити тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робі т і затвердженої у встановленому законом порядку

Згідно з п. 7.19 Договору Орендар має право здавати частину об'єкта оренди у суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодженням Орендодавця.

Відповідно до п. 7.5 договору оренди №111-7469-10 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), капітальний та поточний ремонт, реконструкцію, технічне переобладнання обєкта оренди, проводиться тільки з дозволу орендодавця з наданням проектно-кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку.

Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом від 17.05.2005 року №76 Державного комітету України з питань житлового-комунального господарства, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Відповідно до технічного паспорта ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 12.02.2008 року №187, приміщення з індексом 2-1 має форму у вигляді трапеції.

На фотокартках, що додаються до акту від 15 березня 2016 року №240 п/16 зображено, що ліва стіна після вхідних дверей є прямою, тобто не відповідає технічному паспорту ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 12.02.2008 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, дозволу на будь яке перепланування обєкта оренди - приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Т. Шевченка, 8. загальною площею 17.6кв., управління комунальної власності не надавало, і відповідно, Відповідач (Позивач за первісним позовом) не вправі був встановлювати перегородку. Також, управління комунальної власності не надавало згоди на передачу частини орендованого приміщення у користування іншому користувачу.

Враховуючи вищезазначене АТЗТ «СК «Альянс», незаконно здійснив перепланування без згоди орендодавця чим порушив умови договору.

Тому беручи до уваги викладене вище, Управління комунальної власності правомірно відмовило у пролонгації спірного договору, а твердження Відповідача про те, що ним не порушувалися умови договору є необґрунтованими.

Крім того, суд не бере до уваги твердження АТЗТ «Страхова компанія «Альянс» про те, що договір вважається пролонгованим, оскільки відповідь Управлінням була надіслана 20.04.2016 року, адже 31.03.2016 управлінням комунальної власності було надіслано Відповідачу (Позивачу за зустрічним позовом) повідомлення про припинення договірних стосунків № 2302-вих-902 від 30.03.2016, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 31.03.2016 та фіскальним чеком, що є належним та допустимим доказом. Визначальним є те, що Позивач за договором повинен повідомити Орендаря про свій намір припинити договірні відносини з ним, а не підтвердити одержання орендарем такого повідомлення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача за первісним позовом від відповідальності суду не надано. На час розгляду справи, відповідач позовні вимоги не спростував.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, сума судового збору в розмірі 851,6 грн. пропорційно до суми, в частині якої припинено провадження, підлягає поверненню позивачу за первісним позовом, за клопотанням останнього.

Беручи до уваги наведене та керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33-35, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити частково.

2. Виселити ОСОБА_1 товариства закритого типу Страхова компанія Альянс (79007, м.Львів, вул.Б.Лепкого,14, ) із нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, ОСОБА_5,8, загальною площею 17,6 м.кв. Стягувач: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; ).

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення неустойки в розмірі 2 078,15 грн.

4. В решті частині первісних позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з ОСОБА_1 товариства закритого типу Страхова компанія Альянс (79007, м.Львів, вул.Б.Лепкого,14, ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; ) - 1 904,40 грн. судового збору.

6. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

7.Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2017 р.

Головуючий суддя: Горецька З. В.

Суддя: Фартушок Т.Б.

Суддя: Іванчук С.В.