ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 922/557/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, 61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ;

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1;

про розірвання договору купівлі-продажу щодо приватизації державного майна за невиконання його умов та повернення об'єкту приватизації;

за участю представників сторін:

позивача - Голіної О.Ю. (довіреність №03 від 04.01.2017);

відповідача - не з'явився.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу від 10.10.2008 №1259 об'єкту аукціону - земельної ділянки державної власності за адресою: АДРЕСА_2, разом із об'єктом незавершеного будівництва «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований (зі змінами, які були внесені договором про зміни №1 від 23.12.2013) та зобов'язання ФО-П ОСОБА_1 повернути об'єкт аукціону - земельну ділянку держаної власності за адресою: АДРЕСА_2, разом із об'єктом незавершеного будівництва «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу №1259 від 10.10.2008 щодо завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію до 10.10.2016. Здійснюючи правове обґрунтування посилався на ст.ст. 526, 610, 611, 629, 651 Цивільного кодексу України та положення Закону України «Про приватизацію державного майна» та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Суд перейшов до розгляду справи по суті 06.03.2017.

Розгляд справи неоноразово відкладався, останній раз ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2017 на 25.04.2017 о 10:00 год. Цією ж ухвалою було продовжено строк розгляду справи на 15 днів, до 03.05.2017 включно.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав. Направив до суду телефонограмою заяву (вх. №13846 від 25.04.2017), в якій просив перенести засідання суду з 25 квітня 2017 року на іншу дату у зв'язку із станом здоров'я.

Розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду справи суд відмовляє у її задоволенні з огляду на наступне.

За клопотанням відповідача ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2017 було відкладено розгляд справи та продовжено її розгляд на 15 днів, до 03.05.2017 включно, для надання сторонам можливості врегулювати спір мирним шляхом. Проте станом на 25.04.2017 сторонами не повідомлено суд про вирішення спору у добровільному порядку. Водночас відповідачем не надано суду доказів щодо поважності причин відсутності у судовому засіданні 25.04.2017 та відповідно не доведено підстав для відкладення розгляду справи.

З огляду на зазначене, враховуючи, що судом виконано вимоги процесуального Закону щодо повідомлення сторін належним чином про час та місце слухання справи і реалізовано право учасника судового процесу на судовий захист, і у відповідача було достатньо часу реалізувати своє конституційнє право на захист, в тому числі підготовити та надати суду відзив на позов, беручи до уваги закінчення процесуального строку розгляду справи, передбаченого ст. 69 ГПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відмовляє у задоволенні заяви відповідача (вх. №13844 від 25.4.2017).

Представник позивача у судовому засіданні 25.04.2017 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Згідно з ч.2 ст. 4-3 ГПК та ст. 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про приватизацію державного майна» державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні. Державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють такі основні повноваження: здійснюють повноваження власника державного майна у процесі приватизації; продають майно, що перебуває у державній власності, в процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств, об'єктів незавершеного будівництва та колишнє військове майно, що набуло статусу цивільного, а також акції (частки, паї), що належать державі у майні господарських товариств та ін.

10 жовтня 2008 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі - продавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - покупець) було укладено договір №1259 купівлі-продажу об'єкта аукціону: земельна ділянка державної власності за адресою: АДРЕСА_2 (двадцять сім) разом з об'єктом незавершеного будівництва4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований (далі - договір).

Згідно із п.1.1. цього договору метою договору є оформлення результатів продажу об'єкта аукціону у складі: земельна ділянка державної власності, відповідно до технічного паспорту площею 600 кв. м, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, за адресою: АДРЕСА_2 (двадцять сім) разом з об'єктом приватизації - об'єктом незавершеного будівництва «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований (далі - об'єкт аукціону), відповідно до пунктів 39-41 Порядку продажу у 2008 році державними органами приватизації земельних ділянок державної власності, на яких розташовані об'єкти, що підлягають приватизації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 №110.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що продавець зобов'язується передати у власність покупцеві об'єкт аукціону, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт аукціону і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

Згідно із п.5.1. договору кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї цим договором, та сприяти другій стороні у виконанні її обов'язків.

У п.6.4. договору із змінами, внесеними договором про зміни №1 від 23.12.2013 року, зазначено обов'язок покупця вжити заходів щодо переоформлення права замовника, завершення будівництва та введення об'єкта будівництва в експлуатацію до 10.10.2016.

Відповідно до п.7.1. договору продавець зобов'язаний передати покупцю об'єкт аукціону (в тому числі технічний паспорт земельної ділянки у складі об'єкта аукціону) за актом приймання-передачі у встановлений цим договором термін; контролювати виконання умов цього договору до повного виконання покупцем усіх його зобов'язань.

У разі невиконання покупцем умов, які передбачені п.п.6.1-6.8 цього договору, продавець має право в установленому порядку на розірвання договору, стягнення завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта аукціону у власність продавця (п.8.3 договору).

Актом поточної перевірки від 07.11.2016 виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта аукціону: земельна ділянка державної власності за адресою: АДРЕСА_2 разом з об'єктом незавершеного будівництва «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований, від 10.10.2008 №1259, зі змінами внесеними договором про зміни №1 від 23.12.2013 встановлено, що умови договору не виконуються, а саме: - п.6.4 (ДпЗ №1) - не переоформлені права замовника, не завершено будівництво та не ведений об'єкт в експлуатацію до 10.10.2016, будівництво на об'єкті так і не розпочато, на будівельному майданчику огорожа відсутня, будівельний майданчик поріс травою та чагарником, у зв'язку із чим позивач і звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачено договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи між сторонами у справі виникли договірні зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору купівлі-продажу відповідно до якого та в силу ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, суд зазначає, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992 № 2163-XII із відповідними змінами, згідно із ч. 1 ст. 27 якого, при приватизації об'єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюється відповідно до вимог законодавства. Зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України.

Також на вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» від 06.03.1992 № 2171-XII з відповідними змінами, згідно із ч.1 ст.23 якого право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна. Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державній реєстрації. Частинами 2, 3 вказаної статті Закону передбачено, що договір включає: назву підприємства, його адресу; відомості про продавця та покупця; остаточну ціну продажу об'єкта на аукціоні, за конкурсом або розмір викупу; взаємні зобов'язання продавця і покупця; номери їх розрахункових рахунків; назви і адреси банківських установ; умови внесення платежів. До договору включаються зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання.

Так, у п.6.4. договору із змінами, внесеними договором про зміни №1 від 23.12.2013 року, зазначено обов'язок покупця вжити заходів щодо переоформлення права замовника, завершення будівництва та введення об'єкта будівництва в експлуатацію до 10.10.2016. Крім того, у п.п.6.7., 6.8. договору зазначено, що покупець зобов'язаний забезпечити виконання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови об'єкта будівництва та подальшого введення його в експлуатацію; використовувати земельну ділянку відповідно до цільового призначення згідно із чинним законодавством України. Зміна цільового призначення земельної ділянки можлива лише за умови дозволу Золочівської селищної ради.

Із листів Золочівської селищної ради від 02.02.2016 №02-18/96 та від 08.12.2016 №02-18/1415, отриманими на запит суду, вбачається, що Золочівська селищна рада неодноразово зверталася до відповідача із проханням привести у належний санітарний стан та огородити земельну ділянку, що знаходиться у його власності по АДРЕСА_2, щоб унеможливити утворення несанкціонованого сміттєзвалища на вказаній земельній ділянці та відповідно із повідомленням про знаходження земельної ділянки, на якій розташований недобудований 4-х квартирний житловий будинок у АДРЕСА_3, у антисанітарійному стані, захаращення її сміттям, порослю молодих дерев та бур'янами, а також про використання її не за цільовим призначенням.

Водночас п.7.1. договору передбачено зобов'язання продавця передати покупцю об'єкт аукціону (в тому числі технічний паспорт земельної ділянки у складі об'єкта аукціону) за актом приймання-передачі у встановлений цим договором термін; контролювати виконання умов цього договору до повного виконання покупцем усіх його зобов'язань.

Частиною 8 ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» передбачено, що органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Згідно із положеннями ч.2 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна» контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації. За результатами перевірки виконання умов договору купівлі-продажу складається акт за формою, встановленою Фондом державного майна України.

Як вбачається із матеріалів справи 07 листопада 2016 року продавцем було здійснено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта аукціону: земельна ділянка державної власності за адресою: АДРЕСА_2 разом з об'єктом незавершеного будівництва «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований, від 10.10.2008 №1259, зі змінами внесеними договором про зміни №1 від 23.12.2013, за результатами якої складено акт, в якому зазначено, що умови договору не виконуються, а саме: - п.6.4 (ДпЗ №1) - не переоформлені права замовника, не завершено будівництво та не ведений об'єкт в експлуатацію до 10.10.2016. Будівництво на об'єкті так і не розпочато. На будівельному майданчику огорожа відсутня. Будівельний майданчик поріс травою та чагарником. Вказаний акт підписано як позивачем, так і відповідачем, крім того, акт складено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Примірники зберігаються у продавця та покупця.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області належним чином виконало умови договору №1259 від 10.10.2008.

В свою чергу відповідач в порушення п.6.4. вказаного договору не переоформив права замовника, не завершив будівництво та не ввів об'єкт в експлуатацію до 10.10.2016, що підтверджується наявними у матеріалах справи актом поточної перевірки від 07.11.2016, листами Золочівської селищної ради від 02.02.2016 №02-18/96 та від 08.12.2016 №02-18/1415.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Зважаючи на вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідачем не було спростовано встановлених фактів, які повідомлені позивачем стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №1259 купівлі-продажу об'єкта аукціону: земельна ділянка державної власності за адресою: АДРЕСА_2 (двадцять сім) разом з об'єктом незавершеного будівництва4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований від 10.10.2008, суд визнає відповідача таким, що прострочив виконання зобов'язання стосовно вжиття заходів щодо переоформлення права замовника, завершення будівництва та введення об'єкта будівництва в експлуатацію до 10.10.2016.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ч.1 ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ч.5, 9 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, включаючи земельну ділянку. Порядок повернення в державну власність об'єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів затверджується Кабінетом Міністрів України.

У п. 8.3 договору зазначено, що у разі невиконання покупцем умов, які передбачені п.п.6.1-6.8 цього договору, продавець має право в установленому порядку на розірвання договору, стягнення завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення об'єкта аукціону у власність продавця.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги правомірними, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 49 ГПК України та покладає витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200, 00 грн. на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу від 10.10.2008 №1259 об'єкту аукціону - земельної ділянки державної власності за адресою: АДРЕСА_2, разом із об'єктом незавершеного будівництва «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований (зі змінами, які були внесені договором про зміни №1 від 23.12.2013), який укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1).

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) повернути об'єкт аукціону - земельну ділянку державної власності за адресою: АДРЕСА_2, разом із об'єктом незавершеного будівництва - «4-х квартирний житловий будинок», який на ній розташований до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ).

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, , ГУДКУ у Харківській області, рахунок №1203, МФО 820172) 3200,00 грн. судового збору.

5. Видати накази суду після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.05.2017 р.

Суддя Н.А. Новікова