ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 квітня 2017 р. Справа № 903/224/17

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг-Гранд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром"

про стягнення 38 878,50грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-договір від 01.09.2016р. б/н

від відповідача: ОСОБА_2-директор

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 25.04.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберіг-Гранд" - звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" - про стягнення 38 878,50грн., в т.ч. 38 000,00грн.-заборгованості за надані згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. послуги з охорони об'єкта за період з січня 2017р. по лютий 2017р., 440,33грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті отриманих охоронних послуг за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р. згідно п. 7.6. договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р., 47,17грн.-3% річних за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р. та 391,00грн.-суми індексу інфляції за період з 07 лютого 2017р. по 13 березеня 2017р. згідно ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті отриманих охоронних послуг, у встановлені договором №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. строки.

Ухвалою суду від 14.03.2017р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 04.04.2017р. на 11:00год.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-оригінали, долучених до позову доказів; акт про надання охоронних послуг №6 від 28.02.2017р.; підстави нарахування суми індексу інфляції за період з 07.03.2017р. по 13.03.2017р., в т.ч. в зазначеній сумі; чіткий, обгрунтований розрахунок суми основного боргу з зазначенням підстав нарахувань, проплат; статут; відповідача-письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; докази отримання послуг за спірний період, оплати.

03.04.2017р. через відділ документального забезпечення та контролю суду від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву б/н від 03.04.2017р. (вх.№01-54/3537/17), в якому він проти задоволення судом позовних вимог заперечив, вказавши, що необґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з охорони об'єкта в сумі 38 000,00 грн., оскільки дану позовну вимогу позивач обґрунтовує тим, що ним нібито було надано послуги по охороні об'єкта з 01.07.2016 року по 28.02.2017 року на загальну суму 336 000,00 грн., а відповідач нібито розрахувався за послуги не в повному обсязі (298 000,00 грн.), таким чином, борг відповідача перед позивачем нібито складає 38 000,00 грн. Однак, по-перше, позивач надавав відповідачу послуги по охороні лише у періоді з 01.07.2016 року по 31.01.2017 року. В лютому 2017 року позивач не надав відповідачу вказаних послуг, оскільки 01.02.2017 року з власної ініціативи, в односторонньому порядку зняв свої пости з об'єкта охорони, тим самим припинивши надання послуг по охороні відповідачу. Дана обставина підтверджується, зокрема, листом позивача, адресованим відповідачу за вих. № 5 від 27.01.2017р. По-друге, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 6 від 28.02.2017р., надісланий позивачем цінним листом за штрихкодовим ідентифікатором №932, не було отримано відповідачем, що підтверджується відомостями про відстеження пересилання поштових відправлень з офіційної інтернет-сторінки Укрпошти від 31.03.2017р. Таким чином, безпідставним є посилання позивача на те, що даний акт вважається підписаним відповідачем в силу дії п. 7.5. договору про надання охоронних послуг. По-третє, станом на 13.03.2017р. борг відповідача перед позивачем за надані послуги з охорони об'єкта складав лише 11 000,00 грн. Станом на 03.04.2017р. дана заборгованість повністю погашена відповідачем.

Зауважив, що необґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 440,33 грн., 3% річних в сумі 47,17 грн. та інфляційних в сумі 391,00 грн. Дану позовну вимогу позивач обґрунтовує тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання. Однак, звернув увагу суду на ту обставину, що відповідач не має перед позивачем заявленого боргу в сумі 38 000,00 грн., а, отже, і нарахування даних сум пені, 3% річних та інфляційних зі сторони позивача є незаконним.

Долучив до матеріалів справи копії виписки з ЄДР станом на 06.03.2017р. щодо ТзОВ "Кондитерторгпром", листа ТзОВ "Оберіг-Гранд" вих.№5 від 27.01.2017р., відомостей про відстеження пересилання поштових відправлень з офіційної інтернет-сторінки Укрпошти від 31.03.2017 року, платіжного доручення №256 від 03.04.2017р. на суму 11 000,00грн., акт звірки взаєморозрахунків.

Представник позивача в судовому засіданні 04.04.2017р. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити останні в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Крім того, надав суду детальний розрахунок суми основного боргу, в якому вказав, що послуги охорони надавалися в період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року по вартості за один місяць в сумі 47 000,00грн. Відтак, загальна сума наданих послуг за цей період становить 47 000,00*6 місяців=282 000,00грн. Вартість охоронних послуг за період з січня 2017 року по лютий 2017 року становить: 27 000,00*2 місяці=54 000,00грн.=336 000,00грн. Відповідач здійснив оплату за послуги в сумі 298 000,00грн., що підтверджується банківськими виписками. Отже, сума основного боргу становить: 336 000,00грн.-298 000,00грн.=38 000,00грн.

Долучив до матеріалів справи копії статуту ТзОВ "Оберіг-Гранд", який затверджений рішенням засновника ТзОВ "Оберіг-Гранд" протоколом №1 від 23.08.2013р. та зареєстрований 28.08.2013р. за №0002256, змін до статуту ТзОВ "Оберіг-Гранд", виписки з ЄДР станом на 02.09.2014р. щодо ТзОВ "Оберіг-Гранд" та Витягу з ЄДР від 21.02.2017р. щодо ТзОВ "Оберіг-Гранд".

Відповідач в судове засідання 04.04.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №183 від 20.03.2017р.

Ухвалою суду від 04.04.2017р. з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та необхідність витребування додаткових доказів по справі розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України..

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-додаткові письмові пояснення з врахуванням відзиву відповідача; додаткові первинні докази надання послуг в лютому 2017 року; докази проплати; пояснення щодо підстави нарахування суми індексу інфляції за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р.; пояснення щодо суми боргу в січні 2017р.-11 000,00грн.; додаткові пояснення та докази щодо направлення на адресу відповідача акту №6 від 28.02.2017р.; відповідача-статут.

Представник позивача в судовому засіданні 25.04.2017р. та в запереченнях б/н від 25.04.2017р. (вх.№01-54/4085/17 від 25.04.2017р.) на відзив відповідача позовні вимоги підтримав, вказавши, що твердження відповідача про те, що охоронні послуги ТзОВ "Кондитерторгпром" по договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01 липня 2016 року припинили надаватися в кінці січня 2017 року є необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зворотній факт підтверджується, зокрема, і відомостями журналу прийому-передачі чергувань посту №1; 2; 3 та патрулювання охоронюваної території ТзОВ "Кондитерторгопром" (ведення якого розпочато 30.08.2016р., а закінчено 28.02.2017р.) та журналом перевірок начальника охорони ТзОВ "Кондитерторгопром" (ведення якого розпочато 11.12.2016р., а закінчено 28.02.2017р.).

Окрім того, факт надання охоронних послуг відповідачу в лютому 2017р. підтверджується податковою накладною від 28.02.2017р. №5 (роздрукована 10.04.2017р.) з відміткою про те, що документ отримано ТзОВ "Кондитерторгпром". Тобто, відповідач не відхиляє, а приймає податкову накладну, відтак, цим підтверджує факт надання йому таких послуг.

Крім того, вказав, що долучає до справи розпорядження ТзОВ "Оберіг-Гранд" №3 від 10.02.2017р. "Про заміну охоронників на ТзОВ "Кондитерторгпром" за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 57а, наказ №1 від 22.02.2017р. "Про зняття постів охорони з ТзОВ "Кондитерторгпром", а також наказ №8ВД від 10.02.2017р. "Про відрядження" та проїздні документи, які підтверджують факт надання охоронних послуг ТзОВ "Кондитерторгпром" в лютому 2017 року.

Зауважив, що посилання відповідача на лист позивача №5 від 27.01.2017р. про зняття постів охорони з 01.02.2017р. як доказ того, що пости були зняті 01.02.2017р., є необгрунтованим та не свідчить про даний факт, оскільки, дійсно такий лист відправлявся, проте, відповідач наполягав на продовженні надання позивачем охоронюваних послуг доки він не знайде іншу фірму, яка б здійснювала охорону об'єкта. З огляду на це, позивач продовжував надавати послуги охорони і в лютому 2017р. Пізніше, 22.02.2017р., на адресу ТзОВ "Кондитерторгопром" було надіслано лист №7 про те, що пости охорони об'єкта ТзОВ "Кондитерторгопром" згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01 липня 2016 року, у зв'язку з невиконанням останнім умов договору, будуть зняті 01.03.2017р. Підтвердженням відправки даного листа є поштова квитанція від 23.02.2017р. №13312 та опис вкладення до цінного листа.

Зауважив, що посилання відповідача на той факт, що ним не отримано поштове відправлення №932, а саме акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28.02.2017р. за лютий 2017року, а, тому, не можна вважати, що дані послуги були прийняті відповідачем є необгрунтованими з огляду на те, що сам відповідач надає роздруківку з офіційної інтернет-сторінки Укрпошти від 31.03.2017р. щодо руху даного відправлення, з якої вбачається, що отримувачу (відповідачу) не вручене дане поштове відправлення, проте, вказано і причину: у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Вказане свідчить, що відповідач навмисне не отримував дану поштову кореспонденцію. І причина її невручення -не є вина позивача чи відділення зв'язку, а дії відповідача свідчать про ігнорування ним даного листа. Аналогічна позиція міститься і в Оглядовому листі ВГСУ від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», зокрема пункті 3 та Постанові Вищого господарського суду України від 04.07.2012 № 20/5007/121/11.

Звернув увагу суду, що п.7.5. договору передбачено, що в останній день поточного місяця сторони підписують акт про надання охоронних послуг. У разі розірвання договору акт про надання охоронних послуг підписується сторонами в останній день дії цього договору. В разі відмови однією зі сторін підписати акт про надання охоронних послуг, така сторона зобов'язана протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання акту про надання охоронних послуг надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання акту про надання охоронних послуг. У випадку ненадання такої відмови вважається, що охоронні послуги згідно даного договору надані в повному об'ємі та належної якості, а акт про надання охоронних послуг підписаний тою стороною, яка не надала відмову.

Оскільки, протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання акту про надання охоронних послуг відповідачем не надано позивачу вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання акту про надання охоронних послуг, відповідно, до п. 7.5 договору, вважається, що охоронні послуги згідно договору надані в повному об'ємі та належної якості, а акт про надання охоронних послуг підписаний тою стороною, яка не надала відмову. Отже, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28 лютого 2017 р. вважається підписаними ТзОВ "Кондитерторгпром" ("тою стороною, яка не надала відмову").

Вказав, що позивач підтверджує факт оплати відповідачем заборгованості за послуги за січень 2017р. в розмірі 11 000,00 грн. Таким чином, сума боргу станом на 25.04.2017р. становить 27 000,00 грн. (38 000,00-11 000,00).

Щодо обґрунтовань суму боргу за січень 2017 р. в розмірі 11 000,00 грн. вказав, що згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01 липня 2016 року (п. 1.4.) вартість охоронюваних послуг за місяць становить 47 000,00 грн.

В період з липня 2016р. по грудень 2016р. сума наданих послуг становить: 47 000,00*6міс.= 282 000,00 грн.

Відповідач розрахувався повністю за вищевказані послуги.

Згідно додаткової угоди №1 до вказаного договору від 03 січня 2017р. (щодо вартості послуг за місяць - 27 000,00грн.) в період з січня 2017р. по лютий 2017р. сума наданих послуг становить: 27 000,00*2=54 000,00 грн.

Відповідач за послуги надані з січня 2017р. оплатив лише 16 000,00 грн. Тобто, заборгованість становить: 54 000,00-16 000,00= 38 000,00 грн. (за січень становить 11 000,00 грн. і 27 000,00 грн. - за лютий).

Повідомив, що 03.04.2017р. відповідач погасив борг за січень 2017р. в сумі 11 000,00 грн. згідно платіжного доручення №256 від 03.04.2017р.

Отже, станом на 25.04.2017р. заборгованість за надані послуги охорони ТзОВ "Кондитерторгпром" становить 27 000,00 грн. (за лютий 2017р.).

Крім того, звернувся до суду з заявою б/н від 25.04.2017р. (вх.№01-80/47/17), в якій повідомив суд, що позивач відмовляється від позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 391,00грн. та просить стягнути з відповідача 27 487,50грн., в т.ч. 27 000,00грн.-заборгованості за надані згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. послуги з охорони об'єкта за лютий 2017р., 440,33грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті отриманих охоронних послуг за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р. згідно п. 7.6. договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. та 47,17грн.-3% річних за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р.

Долучив до матеріалів справи копії журналу прийому-передачі чергувань посту №1; 2; 3 та патрулювання охороняємої території ТзОВ "Кондитерторгпром", журналу перевірок начальника охорони ТзОВ "Кондитерторгпром", листа від 22.02.2017р. №7, податкової накладної від 28.02.2017р. №5, наказу №1 від 22.02.2017р., довідки №12 від 25.04.2017р., розпорядження №3 від 10.02.2017р., наказу №8ВД від 10.02.2017р., видаткових накладних №ЛК-0000033 від 09.02.2017р., №ЛК-0000032 від 09.02.2017р. та №ЛК-0000031 від 09.02.2017р. та проїздних документів БТ№873042 та ВЗ №213322.

Відповідач в судовому засіданні 25.04.2017р. проти задоволення судом позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши зібрані матеріали достатніми для розгляду спору, -

встановив:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оберіг-Гранд" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" (замовник) було укладено договір №01/07/16 про надання охоронних послуг, згідно розділу 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати за плату послуги по охороні об'єкта. Місцезнаходження об'єкта: 43001, Волинська область, м. Луцьк, вул. Володимирська, 57А. Вид охорони визначається як фізична охорона. Охорона об'єкта здійснюється: -цілодобовими постами охорони; денними постами охорони; нічними постами охорони. Загальна вартість охоронних послуг за один календарний місяць становить 47 000,00грн. з урахуванням 20% ПДВ. Підписанням та скріпленням печатками сторін договори стороони підтверджують виставлення виконавцем постів охорони на об'єкті замовника у кількості, передбаченій п. 1.3. договору.

Відповідно до розділу 7 цього договору сторони обумовили порядок взаєморозрахунків, згідно якого за надані послуги замовник щомісячно сплачує виконавцю, суму, передбачену п. 1.4. даного договору. Нарахування плати за охоронні послуги, що надаються за цим договором, розпочинається з дати укладення договору. Оплата за послуги здійснюється у повному розмірі до 5-го числа місяця наступного за звітним шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця. У разі розірвання договору оплата за надані в останньому місяці дії договору послуги повинна бути здійснена у розмірі, що обраховується пропорційно до кількості днів, в які надавались послуги протягом 2 банківських днів з моменту розірвання договору. В останній день поточного місяця сторони підписують акт про надання охоронних послуг. У разі розірвання договору акт про надання охоронних послуг підписується сторонами в останній день дії цього договору. В разі відмови однією зі сторін підписати акт про надання охоронних послуг, така сторона зобов'язана протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання акту про надання охоронних послуг надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання акту про надання охоронних послуг. У випадку ненадання такої відмови вважається, що охоронні послуги згідно даного договору надані в повному об'ємі та належної якості, а акт про надання охоронних послуг підписаний тою стороною, яка не надала відмову. У випадку несвоєчасної сплати щомісячної суми, вказаної у п.1.4. договору, замовнику нараховується штрафна пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення до повного розрахунку.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє протягом дванадцяти місяців, а в частині грошових зобов'язань-до їх повного виконання сторонами. Після закінчення строку, на який було укладено договір, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається продовженим на невизначений строк, але кожна із сторін має право припинити його дію, попередивши про це іншу сторону у відповідності з п.п. 8.3., 8.5., 8.6. договору (за кожним пунктом окремо) (пункти 8.1.-8.2. розділу 8 договору).

Даний договір підписано сторонами та скріплено відтиском їх круглої печатки.

Крім того, сторони підписали додатки 1 та 2 до договору №01/07/16 від 01.07.2016р. щодо дислокації та Інструкції по охороні.

Згідно акту про зняття постів з 01.01.2017р. ТзОВ "Оберіг-Гранд" знімає два пости охорони з об'єкта місцезнаходження якого: 35740, вул. Заводська, 1, смт. Мізоч, Здолбунівський р-н, Рівненська обл. (договір №01/07/16 від 01.07.2016р.). Сторони на момент зняття постів з охорони претензій одна до одної не мають.

Даний акт підписано сторонами та скріплено відтиском їх круглої печатки.

03.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оберіг-Гранд" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" (замовник) було укладено додаткову угоду №1 до договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р., згідно з пунктом 1 якої сторони прийшли до згоди внести зміни до п. 1.4. договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. та викласти його в наступній редакції: "Загальна вартість охоронних послуг за один календарний місяць становить 27 000,00грн. з урахуванням ПДВ 20%".

Дана додаткова угода підписана сторонами та скріплена відтиском їх круглої печатки.

На виконання умов вказаного договору позивач виконав зобовязання в повному обсязі, а відповідач у встановленому порядку прийняв послуги від виконавця на загальну суму 336 000,00грн., що стверджується актами здачі-приймання робіт від 25.07.2016р. №ОУ-000005 на суму 47 000,00грн., від 31.08.2016р. №57 на суму 47 000,00грн., від 30.09.2016р. №62 на суму 47 000,00грн., від 31.10.2016р. №67 на суму 47 000,00грн., від 30.11.2016р. №71 на суму 47 000,00грн., від 31.12.2016р. №75 на суму 47 000,00грн., від 31.01.2017р. №2 на суму 27 000,00грн. та від 28.02.2017р. №6 на суму 27 000,00грн., які підписані сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28.02.2017р. позивачем було надіслано відповідачу, проте, відповідачем не надано ні підписаного належним чином акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28.02.2017р., ні вмотивованої відмови від підписання вищевказаного акта.

Відповідач взяті на себе, згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. зобов'язання в частині проведення розрахунків в повному обсязі не виконав, сплативши на рахунок позивача 298 000,00грн., в звязку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 38 000,00грн., що і спричинило звернення позивача з відповідним позовом до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами був укладений договір, що за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був (доказів суду не надано).

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно розділу 7 договору №01/07/16 від 01.07.2016р. сторони обумовили порядок взаєморозрахунків, згідно якого за надані послуги замовник щомісячно сплачує виконавцю, суму, передбачену п. 1.4. даного договору. Нарахування плати за охоронні послуги, що надаються за цим договором, розпочинається з дати укладення договору. Оплата за послуги здійснюється у повному розмірі до 5-го числа місяця наступного за звітним шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця. У разі розірвання договору оплата за надані в останньому місяці дії договору послуги повинна бути здійснена у розмірі, що обраховується пропорційно до кількості днів, в які надавались послуги протягом 2 банківських днів з моменту розірвання договору.

03.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оберіг-Гранд" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" (замовник) було укладено додаткову угоду №1 до договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р., згідно з пунктом 1 якої сторони прийшли до згоди внести зміни до п. 1.4. договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. та викласти його в наступній редакції: "Загальна вартість охоронних послуг за один календарний місяць становить 27 000,00грн. з урахуванням ПДВ 20%".

На виконання умов вказаного договору позивач виконав зобовязання в повному обсязі, а відповідач у встановленому порядку прийняв послуги від виконавця на суму 336 000,00грн., що стверджується актами здачі-приймання робіт від 25.07.2016р. №ОУ-000005 на суму 47 000,00грн., від 31.08.2016р. №57 на суму 47 000,00грн., від 30.09.2016р. №62 на суму 47 000,00грн., від 31.10.2016р. №67 на суму 47 000,00грн., від 30.11.2016р. №71 на суму 47 000,00грн., від 31.12.2016р. №75 на суму 47 000,00грн., від 31.01.2017р. №2 на суму 27 000,00грн. та від 28.02.2017р. №6 на суму 27 000,00грн., які підписані сторонами.

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28.02.2017р. позивачем було надіслано відповідачу, проте, відповідачем не надано ні підписаного належним чином акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28.02.2017р., ні вмотивованої відмови від підписання вищевказаного акта.

Відповідач взяті на себе, згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р. зобов'язання в частині проведення розрахунків в повному обсязі не виконав, сплативши на рахунок позивача 298 000,00грн., в звязку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 38 000,00грн., що і спричинило звернення позивача з відповідним позовом до суду. При цьому, наявність заборгованості за отримані в січні 2017 року охоронні послуги в розмірі 11 000,00грн. станом на момент звернення позивача з позовом до суду не заперечив.

Посилання відповідача на той факт, що ним не отримано поштове відправлення №932, а саме акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №6 від 28.02.2017р. за лютий 2017року, а, тому, не можна вважати, що дані послуги були прийняті відповідачем є необгрунтованими з огляду на те, що сам відповідач надає роздруківку з офіційної інтернет-сторінки Укрпошти від 31.03.2017р. щодо руху даного відправлення, з якої вбачається, що отримувачу (відповідачу) не вручене дане поштове відправлення, проте, вказано і причину: у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Вказане свідчить, що відповідач навмисне не отримував дану поштову кореспонденцію. І причина її невручення -не є вина позивача чи відділення зв'язку, а дії відповідача свідчать про ігнорування ним даного листа. Аналогічна позиція міститься і в Оглядовому листі ВГСУ від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», зокрема пункті 3 та Постанові Вищого господарського суду України від 04.07.2012 № 20/5007/121/11.

Пунктом 7.5. договору передбачено, що в останній день поточного місяця сторони підписують акт про надання охоронних послуг. У разі розірвання договору акт про надання охоронних послуг підписується сторонами в останній день дії цього договору. В разі відмови однією зі сторін підписати акт про надання охоронних послуг, така сторона зобов'язана протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання акту про надання охоронних послуг надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання акту про надання охоронних послуг. У випадку ненадання такої відмови вважається, що охоронні послуги згідно даного договору надані в повному об'ємі та належної якості, а акт про надання охоронних послуг підписаний тою стороною, яка не надала відмову.

Оскільки, протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання акту про надання охоронних послуг відповідачем не надано позивачу вмотивовану, викладену у письмовому вигляді та завірену печаткою відмову від підписання акту про надання охоронних послуг, відповідно, до п. 7.5 договору, вважається, що охоронні послуги згідно договору надані в повному об'ємі та належної якості, а акт про надання охоронних послуг підписаний тою стороною, яка не надала відмову.

Крім того, факт надання позивачем охоронних послуг в лютому 2017 році підтверджується, зокрема, і відомостями журналу прийому-передачі чергувань посту №1; 2; 3 та патрулювання охоронюваної території ТзОВ "Кондитерторгопром" (ведення якого розпочато 30.08.2016р., а закінчено 28.02.2017р.), журналом перевірок начальника охорони ТзОВ "Кондитерторгопром" (ведення якого розпочато 11.12.2016р., а закінчено 28.02.2017р.), податковою накладною від 28.02.2017р. №5 (роздрукована 10.04.2017р.) з відміткою про те, що документ отримано ТзОВ "Кондитерторгпром". Тобто, відповідач не відхиляє, а приймає податкову накладну, відтак, цим підтверджує факт надання йому таких послуг.

На підтвердження надання послуг в лютому 2017 році позивачем долучено до матеріалів справи і розпорядження ТзОВ "Оберіг-Гранд" №3 від 10.02.2017р. "Про заміну охоронників на ТзОВ "Кондитерторгпром" за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 57а, наказ №1 від 22.02.2017р. "Про зняття постів охорони з ТзОВ "Кондитерторгпром", а також наказ №8ВД від 10.02.2017р. "Про відрядження" та проїздні документи, які підтверджують факт надання охоронних послуг ТзОВ "Кондитерторгпром" в лютому 2017 року.

Посилання відповідача на лист позивача №5 від 27.01.2017р. про зняття постів охорони з 01.02.2017р. як доказ того, що пости були зняті 01.02.2017р., є необгрунтованим та не свідчить про даний факт, оскільки, дійсно такий лист відправлявся, проте, відповідач наполягав на продовженні надання позивачем охоронюваних послуг доки він не знайде іншу фірму, яка б здійснювала охорону об'єкта. З огляду на це, позивач продовжував надавати послуги охорони і в лютому 2017р. Пізніше, 22.02.2017р., на адресу ТзОВ "Кондитерторгопром" було надіслано лист №7 про те, що пости охорони об'єкта ТзОВ "Кондитерторгопром" згідно договору №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01 липня 2016 року, у зв'язку з невиконанням останнім умов договору, будуть зняті 01.03.2017р. Підтвердженням відправки даного листа є поштова квитанція від 23.02.2017р. №13312 та опис вкладення до цінного листа.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення №256 від 03.04.2017р. на суму 11 000,00грн. з призначеннями платежу: "за послуги охорони за січень згідно договору №01/07/16 від 01.07.2016р.", відповідачем після подачі позову було сплачено на рахунок позивача 11 000,00грн.

Згідно із пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Оскільки вказані кошти сплачені відповідачем 03.04.2017р., тобто після звернення позивача до суду, то провадження в частині стягнення з відповідача 11 000,00грн.- заборгованості підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (сплата відповідачем боргу після звернення кредитора з позовом).

Таким чином, на момент винесення судом рішення заборгованість за отримані відповідачем в лютому 2017 році охоронні послуги перед позивачем на день розгляду спору становить 27 000,00грн., стверджується договором №01/07/16 про надання охоронних послуг від 01.07.2016р., додатковою угодою №1 від 03.01.2017р. до договору про надання охоронних послуг від 01.07.2016р., актами здачі-приймання робіт від 25.07.2016р. №ОУ-000005 на суму 47 000,00грн., від 31.08.2016р. №57 на суму 47 000,00грн., від 30.09.2016р. №62 на суму 47 000,00грн., від 31.10.2016р. №67 на суму 47 000,00грн., від 30.11.2016р. №71 на суму 47 000,00грн., від 31.12.2016р. №75 на суму 47 000,00грн., від 31.01.2017р. №2 на суму 27 000,00грн. та від 28.02.2017р. №6 на суму 27 000,00грн., відомостями журналу прийому-передачі чергувань посту №1; 2; 3 та патрулювання охоронюваної території ТзОВ "Кондитерторгопром" (ведення якого розпочато 30.08.2016р., а закінчено 28.02.2017р.), журналом перевірок начальника охорони ТзОВ "Кондитерторгопром" (ведення якого розпочато 11.12.2016р., а закінчено 28.02.2017р.), податковою накладною від 28.02.2017р. №5 (роздрукована 10.04.2017р.), відповідачем належними та допустимими доказами не оспорена та підлягає до стягнення з нього в силу ст.ст. 193 ГК України, якими встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач, звертаючись з позовом до суду просив стягнути з відповідача 440,33грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті отриманих послуг за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р. згідно пункту 7.6. розділу 7 договору.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до пункту 7.6. розділу 7 даного договору у випадку несвоєчасної сплати щомісячної суми, вказаної у п.1.4. договору, замовнику нараховується штрафна пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення до повного розрахунку.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи зазначене, позивачем правомірно нараховано 440,33грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті отриманих послуг за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р. згідно пункту 7.6. розділу 7 договору.

Розрахунок нарахування пені перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи зазначене, позивачем правомірно нараховано 3% річних за період з 07.02.2017р. по 13.03.2017р. в розмірі 47,17грн.

Розрахунки нарахування 3% річних перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 25.04.2017р. до суду було подано заяву про відмову від позову в частині стягнення з відповідача суми індексу інфляції в розмірі 391,00грн., наслідком чого є припинення провадження у справі в цій частині на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача 27 000,00грн.-основної заборгованості, 440,33грн.-пені та 47,17грн.-3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 131,22грн. (пропорційно сумі задоволених вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерторгпром" (м. Луцьк, вул. Володимирська, 57 А, код 37610942)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберіг-Гранд" (Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Низгірецька, 40/15, код 38741952)

27 487,50грн., в т.ч. 27 000,00грн. - заборгованості, 440,33грн.-пені, 47,17грн.-3% річних та 1 131,22 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 11 000,00грн.-заборгованості припинити, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

4. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 391,00грн.-суми індексу інфляції припинити, у зв'язку з відмовою позивача від позову у цій частині.

Повний текст рішення складено

27.04.2017

Суддя С. В. Бондарєв