ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р.Справа № 916/2854/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Федорончук Д.О.,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Лянна О.А. (посвідчення),

від Одеської обласної державної адміністрації - Кравцов Р.В. (довіреність),

від Одеського обласного управління водних ресурсів - не з'явився,

від відповідача - ОСОБА_3 (паспорт), ОСОБА_4 (за довіреністю),

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду Одеської області від 03.04.2017 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа (наказу) до виконання від 18.12.2015

у справі № 916/2854/15

за позовом Прокурора Саратського району Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, в особі Одеського обласного управління водних ресурсів

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Саратської районної державної адміністрації Одеської області

про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та зобов'язання звільнити її шляхом відновлення попереднього стану,

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 10.05.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року Одеська обласна державна адміністрація (далі - ООДА) звернулась до господарського суду Одеської області із заявою про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу.

Заява обґрунтована тим, що з врахуванням наданої судом відстрочки виконання рішення в частині звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки до 15.10.2016, згідно положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на той час, строк пред'явлення наказу до виконання спливав у жовтні 2017 року. Перехідними положеннями нового Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 05.10.2016, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Відтак, з урахуванням положень ст.12 вказаного Закону, згідно яких виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців, зазначає, що строк пред'явлення вищевказаного судового наказу щодо звільнення земельної ділянки у справі № 916/2854/15 сплинув 15.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2017 (суддя Щавинська Ю.М.) заяву ООДА задоволено, поновлено пропущений ООДА строк для пред'явлення наказу від 18.12.2015 у даній справі.

Ухвала мотивована тим, що судове рішення набрало законної сили та цілком визнано сторонами, у зв'язку з чим є обов'язком до виконання.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою господарського суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, прийняти постанову, якою відмовити ООДА в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що фактично строк було пропущено заявником виключно по його провині, а єдиною причиною цього була його бездіяльність.

Ухвалою апеляційного суду від 18.04.2017 апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 26.04.2017.

26.07.2017 в судовому засіданні відповідач та його представник надали пояснення, яким підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити останню.

Представник прокуратури та ООДА в судовому засіданні 26.04.2017 надали пояснення, в яких заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У зв'язку з неявкою в судовому засідання представників Одеського обласного управління водних ресурсів, Саратської районної державної адміністрації Одеської області та заявленням відповідачем та його представником клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, судова колегія, задовольнила клопотання останніх, продовжила строк розгляду апеляційної скарги та відклала розгляд справи на 10.05.2017.

28.04.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу,в якому вважає рішення суду законним, обґрунтованим та таким, що цілком відповідає обставинам справи. З доводами апеляційної скарги не погоджується в повному обсязі. На думку прокуратури, твердження апелянта, що новий Закон України «Про виконавче провадження» встановив державним органам пільговий скорочений строк для пред'явлення наказу з метою скорішого виконання рішень судів, виключно на користь держави, є особистим трактуванням відповідачем змін до законодавства, яке не має значення для перегляду рішення першої інстанції в апеляційному порядку. Також, не відповідають дійсності твердження апелянта, що заявник не надав суду жодних доказів поважності причин пропуску тримісячного строку пред'явлення до виконання виконавчого документа, що суд безпідставно визначив поважними.

Представники Одеського обласного управління водних ресурсів та Саратської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, про що свідчать копії реєстрів поштових відправлень суду від 18.04.2017, 27.04.2017 та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень від 10.05.2017 проте їх представники в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Згідно із роз'ясненнями підпункту 3.9.1 п.3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Отже, неявка представників Одеського обласного управління водних ресурсів та Саратської районної державної адміністрації Одеської області не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалами Одеського апеляційного господарського суду, явка представників сторін не визнавалась обов'язковою.

В судовому засіданні 10.05.2017 відповідач, його представник, представники прокуратури та ООДА підтримали пояснення, які були надані в судому засіданні 26.04.2017.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідача представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, рішенням господарського суду Одеської області від 02.12.2015 у даній справі позов прокурора Саратського району Одеської області задоволено частково, витребувано з незаконного володіння ФОП ОСОБА_3 на користь ООДА земельну ділянку водного фонду державної власності площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту; зобов'язано ФОП ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку водного фонду державної власності площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту; стягнуто з ФОП ОСОБА_3 до Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Одеської області було видано наказ від 18.12.2015 № 916/2854/15, дійсний для пред'явлення до виконання до 19.12.2016.

За заявами відповідача, ухвалою суду першої інстанції від 11.01.2016 відстрочено виконання рішення від 02.12.2015 року в частині зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку водного фонду державної власності площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту, до 01.06.2016 року. Ухвалою господарського суду від 13.06.2016 виконання рішення господарського суду від 02.12.2015 року у вищевказаній частині відстрочено до 15.10.2016 року.

Таким чином, у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, строк пред'явлення даного наказу спливав у жовтні 2017 року.

09.03.2017 до суду першої інстанції від ООДА надійшла заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа (наказу) до виконання.

Вищевказана заява ООДА мотивована тим, що новим законом стягувача автоматично позбавлено права на пред'явлення судового наказу до виконання у строки, які визначені самим наказом.

Судова колегія встановила, дійсно ч. 1 ст. 12 нового Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, строк пред'явлення ООДА вищевказаного виконавчого документу, згідно вказаних приписів чинного законодавства сплинув 15.01.2017 року.

Проте, судова колегія не вбачає підстав для задоволення заяви ООДА про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа (наказу) до виконання.

Дійсно, статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення ст.115 ГПК України, передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 119 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Тобто, господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

При цьому, визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання є встановлення моменту з якого стягувач мав реальну можливість пред'явити відповідний наказ до виконання.

Право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін.

Крім того, господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року (пункт 43), зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Проте, приймаючи до уваги викладене судова колегія дійшла висновку, що обставини, на які заявник посилається в обґрунтування поважності причин пропуску строку для пред'явлення до виконання наказу, не є поважними, у зв'язку з чим колегія вважає, вони не перешкоджали і не забороняли ООДА звернутися до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження у встановлені законом строки, адже причини пропуску строку, залежали виключно від волевиявлення самого заявника, тобто мали суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

Відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску цього строку.

Враховуючи те, що рішення господарського суду у даній справі, та наказ, виданий на його виконання, не було виконано через суб'єктивні причини (бездіяльність ООДА, яка є місцевим органом виконавчої влади), господарський суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для відновлення пропущеного строку для пред'явлення спірного наказу до виконання.

За наведених вище встановлених обставин справи та положень законодавства апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення заяви ООДА про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду.

Отже, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, оскільки прийнята при недоведеності обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи.

Керуючись cт.cт. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Одеської області від 03.04.2017 - скасувати.

3. Відмовити у задоволенні заяви Одеської обласної державної адміністрації про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа (наказу) до виконання.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

Савицький Я.Ф.