ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року Справа № 904/118/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: юрисконсульт 1 категорії юридичного відділу ОСОБА_1, довіреність № 1793/01 від 10.05.2017 року

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року у справі № 904/118/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення 8 868, 88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про стягнення з останнього на свою користь 8 868, 88 грн., з яких: основний борг за теплову енергію у сумі 6 844, 10 грн., інфляційні втрати у сумі 1 203, 66 грн., 3% річних у сумі 342, 05 грн., 7% штрафу у сумі 479, 07 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року у справі № 904/118/17 (суддя Петренко Н.Е.) здійснено заміну позивача у справі Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" на правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" заборгованість за поставлену теплову енергію в розмірі 6 844, 10 грн., 7% штрафу в розмірі 479, 07 грн., 3% річних у розмірі 342, 05 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 203, 66 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378, 00 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання зобов'язань за договором № 1253 купівлі-продажу теплової енергії від 02.03.2015 року щодо своєчасної оплати вартості поставленої позивачем протягом лютого-квітня 2015 року теплової енергії Територіальній державній інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, правонаступником прав та обовязків якої є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, передбаченої умовами договору (п. 7.3.) відповідальності за порушення строків оплати теплової енергії у вигляді штрафу, а також передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, відповідач просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що згідно з положеннями пунктів 1, 5 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", вирішено утворити Державну службу України з питань праці шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з питань праці та Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, які припиняються, а Державна служба України з питань праці стає їх правонаступником. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 11.02.2015 року "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці, в тому числі Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області. Так, згідно з переліком територіальних органів Державної служби з питань праці, що утворюються, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області утворюється шляхом реорганізації (злиття) Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області та Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області Криворізьке гірничопромислове територіальне управління Держгімпромнагляду. Відповідно до передавального акту від 11.07.2016 року під час реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області правонаступнику - Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області передано на баланс: кредиторську заборгованість в загальній сумі 7 797, 03 грн. - за актом прийому-передачі від 02.06.2016 року; кредиторську заборгованість в загальній сумі 17 656, 23 грн. - за актом прийому-передачі від 08.06.2016 року. Проте, як стверджує відповідач, заявлена позивачем кредиторська заборгованість за договором № 1253 купівлі-продажу теплової енергії від 02.03.2015 року на баланс відповідача не передавалась. Відповідач зазначає про те, що під час реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області позивачем не були заявлені кредиторські вимоги за спірним договором в порядку п. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, тобто, на думку відповідача, кредиторські вимоги у позивача були відсутні, а відтак не могли бути передані правонаступнику - відповідачу.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію протягом лютого-квітня 2015 року в заявленій сумі є обґрунтованими, оскільки заборгованість підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем. Позивач посилається на ті обставини, що Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області, яка є стороною за спірним договором, є такою, що припинилась, та вважає, що її права та обовязки передані відповідно до вимог ст. 107 ЦК України за передавальним актом від 11.07.2016 року Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області, в тому числі і обовязок оплатити заборгованість за поставлену теплову енергію за спірним договором та за вказаний позивачем період у сумі 6 844, 10 грн. За доводами позивача, у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання з оплати теплової енергії суд першої інстанції правомірно задовольнив і решту заявлених позивачем вимог.

Відповідач у судове засідання, призначене для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив; про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом у даній справі відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу 18.04.2017 року поштового відправлення, яким останньому направлена в копії ухвала апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення розгляду скарги у судове засідання на 11:00 год. 11.05.2017 року (а.с. 134, т. 1). Про поважність причин незабезпечення явки у судове засідання свого представника відповідач суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі від відповідача не надходило.

З огляду на наведені вище обставини, незабезпечення відповідачем явки в судове засідання, призначене для розгляду апеляційної скарги у даній справі, його повноважного представника не є перешкодою для перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 11.05.2017 року колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Верхогляд Т.А., Пархоменко Н.В. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.05.2017 року; підстави автоматичної зміни складу колегії: перебування у відпустці судді Чередка А.Є.).

У судовому засіданні 11.05.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2013 року Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) та Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області (орендар) уклали договір № Ос-134 оренди обєктів нерухомості комунальної власності міста (а.с. 85, т. 1), за умовами якого (розділ 1) орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно: нежиле приміщення загальною площею 154, 8 кв.м на другому поверсі нежилої двоповерхової будівлі ЛДНЗ № 2 (обєкт оренди), що розташована за адресою: вул. Космонавтів, 43, для використання під розміщення інспекції праці та соціального захисту населення по Криворізькому регіону, балансоутримувачем якого є відділ освіти виконкому Саксаганської районної у місті ради. Об'єкт оренди облаштований водопостачанням, водовідведенням, центральним опаленням, електромережею тощо.

Пунктом 4.3. договору оренди передбачено, що у термін до 15 днів від укладення договору оренди орендар окремо укладає договір на одержання комунальних послуг, енергопостачання, послуг звязку безпосередньо з їх постачальником або балансоутримувачем.

Договір оренди діє з 01.01.2013 року до 31.12.2013 року включно. Після закінчення терміну дії цього договору при належному виконанні його умов орендар має переважне право на інших рівних умовах на продовження його на новий термін. У разі якщо орендодавець не попередить орендаря протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, договір вважається продовжений на той же термін і на тих же умовах (п.п. 11.1., 11.3., 11.5. договору оренди).

02.03.2015 року Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація-продавець) та Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області (споживач-покупець) уклали договір № 1253 купівлі-продажу теплової енергії (далі Договір, а.с. 10-12, т. 1), відповідно до умов якого (п. 1.1.) теплопостачальна організація-продавець бере на себе зобов'язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Облік споживання споживачем-покупцем теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності розрахунковим способом (п. 5.1. Договору).

Згідно з пунктом 6.1. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України.

За умовами пункту 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця, зараховуються як передоплата, за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим Договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-ого числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії (п. 6.3. Договору).

Додатками до Договору є Обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу (додаток № 1), Умови припинення постачання теплової енергії (додаток № 2), Дислокація обєктів (додаток № 3) (а.с. 13-14, т. 1).

Відповідно до погодженого сторонами Договору додатку № 3 до Договору "Дислокація обєктів" обєктом, до якого здійснюється теплопостачання, є офіс, розташований за адресою: вул. Космонавтів, 43, площа обєкту 154, 8 кв.м.

За умовами пункту 10.1. Договору він набуває чинності з моменту фактичного надання теплопостачальною організацією-продавцем теплової енергії (послуг з теплопостачання) споживачу-покупцю та діє до 31 грудня 2015 року, з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України (сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії Договору не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.3. Договору).

На виконання умов вищезазначеного Договору позивач протягом лютого квітня 2015 року здійснив постачання теплової енергії Територіальній державній інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, що підтверджується підписаними обома сторонами:

актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) за лютий 2015 року № 1158 від 28.02.2015 року на суму 4 370, 84 грн. (а.с. 15, т. 1);

актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) за березень 2015 року № 2439 від 31.03.2015 року на суму 4 918, 68 грн. (а.с. 16, т. 1);

актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) за квітень 2015 року № 3661 від 30.04.2015 року на суму 1 196, 95 грн. (а.с. 17, т. 1).

Переглядаючи оскаржуване рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Враховуючи встановлені обставини справи, умови Договору (п. 6.3.) щодо строку здійснення розрахунку за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію, строк оплати поставленої позивачем теплової енергії на підставі Договору до обєкту споживання теплової енергії за спірними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) на дату звернення позивача з позовом до місцевого господарського суду є таким, що настав.

За твердженням позивача, заборгованість за поставлену теплову енергію у спірних правовідносинах за період постачання: лютий-квітень 2015 року, становить 6 844, 10 грн., а саме: за лютий 2015 року - 728, 47 грн., за березень 2015 року - 4 918, 68 грн., за квітень 2015 року - 1 196, 95 грн.

Доказів повної оплати вартості поставленої позивачем теплової енергії за спірний період відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу з оплати поставленої теплової енергії за спірний період у сумі 6 844, 10 грн. шляхом надання належних доказів не спростував.

За наведеного, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 6 844, 10 грн.

За приписами частини другої ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно з частиною першою ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Виконання зобов'язання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки.

З огляду на наведені обставини справи та приписи законодавства, місцевий господарський суд за результатами перевірки розрахунків позивача, які, в свою чергу, перевірено апеляційним господарським судом, в оскаржуваному рішенні дійшов вірного висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за загальний період прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати поставленої теплової енергії з 21.03.2015 року по 21.12.2016 року у сумі 342, 05 грн., інфляційних втрат, розрахованих від суми основного боргу з застосуванням індексів інфляції за квітень 2015 року - листопад 2016 року, у сумі 1 203, 66 грн., штрафу у розмірі семи відсотків від розміру заборгованості у сумі 479, 07 грн.

Прийнявши до уваги визначений сторонами пунктом 7.3. Договору строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у три роки, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафу; щодо решти вимог загальний (трирічний) строк позовної давності не сплинув.

Також, апеляційний господарський суд погоджується із здійсненою судом першої інстанції на підставі ст. 25 ГПК України заміною позивача у справі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.03.2017 року зареєстроване Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", яке утворене в результаті перетворення, та яке є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (а.с. 99-103, т. 1); також, 16.03.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи - Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (а.с. 135-137, т. 1).

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача, наведені ним в обґрунтування вимог апеляційної скарги про те, що відповідач не є правонаступником прав та обовязків Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області за договором № 1253 купівлі-продажу теплової енергії від 02.03.2015 року, мотивовані тим, що спірна заборгованість не включена до передавального акту від 11.07.2016 року та, відповідно, відповідачу не передавалась.

Згідно з пунктами першим та пятим постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" (а.с. 70-76, т. 1), утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з питань праці та Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки, які припиняються; центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються; права та обовязки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Отже, Державна служба України з питань праці є правонаступником Державної інспекції з питань праці та Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки.

Відповідно до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" (а.с. 77-80, т. 1) постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Згідно з переліком територіальних органів Державної служби з питань праці, що утворюються, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області утворюється шляхом реорганізації (злиття) Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області та Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області Криворізьке гірничопромислове територіальне управління Держгімпромнагляду.

Відповідно до пункту другого постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100 територіальні органи, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є правонаступниками прав та обов'язків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються; територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань праці.

Отже, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є правонаступником Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області.

За приписами частин першої та другої ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

12.07.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області (а.с. 41-45, т. 1).

Відтак, Територіальна державна інспекція з питань праці у Дніпропетровській області є припиненою 12.07.2016 року.

13.05.2015 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (а.с. 138-139, т. 1).

Статтею 107 Цивільного кодексу України визначено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення.

Відповідно до наведеної правової норми кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом (ч. 1 ст. 107).

Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами (ч. 2 ст. 107).

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 107).

У разі злиття суб'єктів господарювання усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

Комісією з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, яка створена відповідно до наказу від 12.10.2015 року № 45 "Про призначення комісії з реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області", складено передавальний акт (а.с. 33-38, т. 1), у якому зазначено, що правонаступником прав та обовязків Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.

11.07.2016 року передавальний акт затверджено заступником голови комісії з реорганізації Державної інспекції України з питань праці.

Відповідно до вказаного передавального акту під час реорганізації Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області правонаступнику - Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області передано кредиторську заборгованість у загальній сумі 7 797, 03 грн. (акт прийому-передачі від 02.06.2016 року); кредиторську заборгованість у загальній сумі 17 656, 23 грн. (акт прийому-передачі від 08.06.2016 року) тощо.

До перелічених в передавальному акті актів прийому-передачі (а.с. 39-40, т. 1) не включено заборгованість, яка є предметом спору у даній справі. Позивач не заперечує ті обставини, що зі спірними кредиторськими вимогами він не звертався до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області в порядку ст. 107 ЦК України для їх включення до передавального акту.

Виходячи зі змісту пункту другого частини першої ст. 512 ЦК України, правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов'язанні.

Правонаступництво може бути як універсальним, тобто повним, так і сингулярним, тобто частковим. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб'єктивні права та обов'язки попередника. Правонаступництво відрізняється від інших способів заміни осіб у зобов'язаннях насамперед тим, що права і обов'язки переходять в сукупності як єдине ціле і у складі всіх юридичних відносин правопопередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наступати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, виділу тощо. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов'язання є відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Універсальне правонаступництво відрізняється від сингулярного правонаступництва тим, що охоплює перехід усіх прав та обов'язків приєднаних суб'єктів господарювання, незалежно від відображення боргу (обов'язків) у передаточному балансі (акті).

При цьому, відображення певної заборгованості на балансі боржника залежить виключно від добросовісності ведення останнім власної господарської діяльності і не спростовує факту існування такої заборгованості (за одержані товари, роботи, послуги, тощо).

За універсальним правонаступництвом має місце перехід усієї сукупності прав та обов'язків певної особи. При цьому майно особи як сукупність прав і обов'язків, які їй належать, переходить до правонаступника (правонаступників) як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять усі окремі права та обов'язки, які належали на момент правонаступництва праводателю, незалежно від того, виявлені вони на момент правонаступництва чи ні.

За приписами частини другої статті 107 ЦК України передавальний акт повинен містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Ні постанова Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", ні передавальний акт не зазначають про частковий перехід прав і обовязків від Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, з чого слідує, що у даному випадку має місце універсальне правонаступництво, яке не передбачає перехід від одного до іншого суб'єкта лише окремих прав і обов'язків (сингулярне (часткове правонаступництво)).

Окрім того, статтею 107 ЦК України не передбачено положень про те, що зобов'язання боржника, який припиняється шляхом реорганізації (злиття), припиняються у випадку незаявлення кредитором кредиторських вимог до цього боржника у процедурі його реогранізації.

За наведеного колегія суддів апеляційного господарського суду вбачає підстави дійти висновку, що Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області від Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області перейшли усі права та обов'язки, які належали на момент правонаступництва Територіальній державній інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, незалежно від того, виявлені вони на момент правонаступництва чи ні.

Вищевикладене спростовує доводи відповідача щодо відсутності заборгованості перед позивачем за Договором у розмірі 6 844, 10 грн.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи, зазначені вище положення законодавства, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 ГПК України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року у справі № 904/118/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року у справі № 904/118/17 залишити без змін.

Повна постанова складена 15.05.2017 року

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Н.В. Пархоменко