ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 травня 2017 року Справа № 910/9266/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Коробенка Г.П., Кравчука Г.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від06.12.2016
у справі№910/9266/14
Господарського судуміста Києва
за позовомОСОБА_4
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП ЛТД" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД"
провизнання недійсним правочину
за участю

- позивача:ОСОБА_5 (довіреність від 18.09.2015)
- відповідача-1: - відповідача-2:Литвин В.В. (довіреність від 21.09.2016) Костін К.М. (довіреність від 02.03.2017),

В С Т А Н О В И В:

Судді Вищого господарського суду України Мачульський Г.М., Коробенко Г.П., та Кравчук Г.А., визначені автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи Господарського суду міста Києва №910/9266/14, звернулись із письмовими заявами про самовідвід, пославшись на те, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи судами у даній справі розглянуто спір за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового приміщення від 17.07.2001, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП.ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСМ Інтернешнл ЛТД". Позов обґрунтовано тим, що спірним договором купівлі-продажу порушено його корпоративні права як учасника Товариства із обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП ЛТД".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю.

Приймаючи це рішення місцевий господарський суд виходив із того, що зважаючи на частку 50% ОСОБА_4 у статутному фонді Товариства із обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "ПСП ЛТД" такий учасник має право оспорити вчинений таким товариством договір, а оскільки корпоративні права цього учасника було порушено, позов підлягає задоволенню.

Оскарженою у касаційному порядку постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 це рішення суду скасовано і прийнято нове, яким у позові відмовлено.

Суд апеляційної інстанції приймаючи постанову виходив із того, що звернення із позовом до відповідачів з пропуском строку позовної давності є підставою для відмови у позові і такий пропуск строку є наслідком не реалізації позивачем як учасником товариства своїх корпоративних прав.

Отже спір у даній справі виник із корпоративних відносин.

Дана обставина також вбачається і із статистичної картки обліку результатів розгляду справи позовного провадження, приєднаної до тому 3-го справи, згідно відмітки підпункту 4.5 пункту 4 якої визначено, що спір у даній справі виник із визнання недійсним господарського договору, пов'язаного із реалізацією корпоративних прав.

Відповідно до наявних у справі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2017, з урахуванням протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2017, суть судової справи визначено як визнання недійсним правочину.

Із вказаного протоколу від 11.04.2017 вбачається, що цю інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу.

Згідно із додатком №3 до рішення зборів суддів Вищого господарського суду України від 03.06.2015 №3, спори із корпоративних відносин віднесено до спеціалізації суддів першої судової палати Вищого господарського суду України, а друга судова палата, до складу якої входять судді цього суду Мачульський Г.М., Коробенко Г.П., та Кравчук Г.А., має іншу, відмінну від наведеної спеціалізацію, і не наділена повноваженнями переглядати справи у спорах із корпоративних відносин.

Приписами частини третьої статті 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 20 вказаного кодексу, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього кодексу, суддя повинен заявити самовідвід.

Згідно із частиною 6-ю статті 20 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Кодексу.

Оскільки у даній справі було порушено порядок визначення суддів для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 Господарського процесуального кодексу України, суддів Мачульського Г.М., Коробенка Г.П., та Кравчука Г.А., належить відвести від участі в розгляді даної справи.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Заяви суддів Мачульського Г.М., Коробенка Г.П., та Кравчука Г.А., про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Мачульського Г.М., Коробенка Г.П., та Кравчука Г.А., від участі в розгляді справи Господарського суду міста Києва №910/9266/14, а справу передати для повторного автоматизованого розподілу.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук