УХВАЛА

27.04.2017Справа № 910/3518/17

За позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської

міської ради

до Обслуговуючого кооперативу «Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з

розробки Бортницького родовища пісків»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

про витребування земельної ділянки

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від прокуратури: Винник О.О. за посвідченням № 036704 від 15.12.2015;

від позивача: Панасюк Ю.О. за довіреністю № 225-КМГ-742 від 09.03.2017;

від відповідача: Буртовий М.В. за довіреністю від 14.03.2017;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: ОСОБА_6 за довіреністю № 399 від 24.03.2016.

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська місцева прокуратура № 2 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - позивач) до Обслуговуючого кооперативу «Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків» (далі - відповідач) про витребування земельної ділянки.

Одночасно, у позовній заяві прокурор просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_1, площею 0,091 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3518/17, її розгляд призначено на 27.03.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання 27.03.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 27.03.2017 року суд відклав розгляд поданої прокурором заяви про вжиття заходів до забезпечення позову до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2017 на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 19.04.2017 року.

При цьому, означеною ухвалою в порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувано від Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяни Миколаївни додаткові документи, необхідні для вирішення справи.

10.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником прокуратури подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

18.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником прокуратури подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

19.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.04.2017 року подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 19.04.2017 року суд відклав розгляд поданого прокурором клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову та клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до встановлення фактичних обставин справи.

Представник третьої особи-1 в судове засідання 19.04.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи-2 в судове засідання 19.04.2017 року не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.04.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 27.04.2017, в порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демяненко Тетяни Миколаївни додаткові документи, необхідні для вирішення справи по суті.

19.04.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3518/17 до вирішення Дарницьким районним судом міста Києва пов'язаної з нею іншої справи № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

В судовому засіданні 27.04.2017 року судом було розглянуто клопотання прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову та вирішено залишити його без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом вказаної статті, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду, адже інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Як на тому наголошено в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2015 р. у справі № 905/3147/14-908/4637/14.

У прохальній частині позовної заяви прокурор просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Проте, 10.04.2017 року прокурор подав до суду заяву, в якій виклав в новій редакції заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, викладену у пункті 1 прохальної частини позовної заяви, та просить суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якою заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані з реєстрацією прав на спірну земельну ділянку.

Обгрунтовуючи подану заяву прокурор вказує на те, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, зокрема щодо спірної земельної ділянки. Оскільки подальше відчуження спірної земельної ділянки зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, на думку прокурора, єдиним засобом захисту державних інтересів є заборона державним реєстраторам вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на спірну земельну ділянку.

Проте, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на спірну земельну ділянку накладено арешт ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.02.2017 № 753/3429/17, особа в інтересах якої встановлено обтяження - Київська місцева прокуратура № 2.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, внаслідок накладеного судом арешту подальше самовільне відчуження відповідачем спірної земельної ділянки на користь інших осіб є неможливим.

Що стосується посилання прокурора на приписи ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд зазначає, що вжиття обраних прокурором заходів до забезпечення позову фактично зробить неможливим виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/5207/17 у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про повернення спірної земельної ділянки в порядку статті 216 Цивільного кодексу України, та порушить встановлений ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип обов'язковості виконання судових рішень.

Будь-яких інших підстав, з якими закон пов'язує необхідність вжиття обраного прокурором заходу до забезпечення позову матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд залишає подану прокурором заяву про вжиття заходів до забезпечення позову без задоволення.

При цьому, в судовому засіданні 27.04.2017 судом було розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та вирішено його задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка була придбана відповідачем у ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 15.09.2016, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 905.

Проте, ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про визнання недійсним вищевказаного Договору та витребування у відповідача спірної земельної ділянки.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24.03.2017 відкрито провадження у справі № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що справа № 753/5207/17, яка розглядається Дарницьким районним судом м. Києва, є пов'язаною з даною справою, оскільки процесуальним наслідком задоволення позову ОСОБА_2 є скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності на спірну земельну ділянку.

Водночас, суд зазначає, що обставини, які можуть бути встановлені під час розгляду справи № 753/5207/17 не можуть бути самостійно встановлені судом у даній справі внаслідок непідвідомчості позовних вимог в означених справах з урахування суб'єктного складу сторін, обмеженості предметом позову та певної черговості розгляду вимог.

За таких обставин, оскільки в теперішній час в Дарницькому районному суді м. Києва перебуває справа № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, на підставі яких відповідач є власником спірної земельної ділянки, суд вважає, що результати розгляду даної справи можуть мати значення для вирішення справи № 910/3518/17, у зв'язку з чим необхідно зупинити провадження у справі до вирішення спору по суті та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/5207/17.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 66, 67, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Київської місцевої прокуратури № 2 про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

2. Зупинити провадження у справі № 910/3518/17 до вирішення спору по суті та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/5207/17 за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу "Служба гідротехнічних споруд кар'єру № 7 з розробки Бортницького родовища пісків" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

3. Зобов'язати учасників судового процесу повідомити господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Суддя М.Є. Літвінова