КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 911/2989/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участі представників сторін:

згідно з протоколом судового засідання

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинресурс»

на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016

у справі № 911/2989/16 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинресурс»

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) «Ітаро» звернулося до господарського суду Київської області з позовом про:

- визнання інформації, розміщеної на інтернет сайтах http://www.wspchina.com.ua, http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html,http://www.048.ua/article/1174573, http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925, недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації та ту, що дискредитує позивача;

- зобов'язання ТОВ «Шинресурс» спростувати протягом тижня з дня набрання законної сили рішенням суду недостовірну інформацію шляхом поширення через мережу інтернет, а саме на тих сторінках, на яких вона була розміщена;

- зобов'язання ТОВ «Шинресурс» видалити статті на інтернет сторінках http://www.wspchina.com.ua, http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html,http://www.048.ua/article/1174573, http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925, розмістивши на них текстспростування, вказаний в п. 2 прохальної частини позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в інтернет мережі розмістив недостовірну інформацію щодо колісних дисків, яка не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію позивача, оскільки порушує особисті немайнові права останнього, а також вводить в оману споживачів колісних дисків щодо їх ціни та якості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 позов задоволено повністю. Визнано інформацію розміщену на інтернет сайтах http://www.wspchina.com.ua, http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html,http://www.048.ua/article/1174573, http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925 недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації. Зобов'язано ТОВ «Шинресурс» спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію шляхом поширення через мережу інтернет на тих самих сторінках, на яких вона була розміщена, інформацію наступного змісту: «Спростування. Шановні користувачі! Автор й власник сайту, в особі ТОВ «Шинресурс», яке є продавцем колісних дисків марки Replay, спростовує недостовірну інформацію розповсюджену відносно продукції торговельної марки WSP Italy. Колісні диски марки WSP Italy не являються ідентичними по технічних характеристиках з колісними дисками марки Replay. Лекгосплавні автомобільні диски WSP Italy пройшли випробування й відповідають вимогам якості згідно з міжнародними правилами Європейської економічної комісії Організації Об'єднаних Націй №124 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх коліс для легкових автомобілів і їх причепів" (UNECE), підписаних і взятих до виконання в тому числі Україною 02.02.2007 року. Згідно з міжнародними правилами № 124, автомобільні диски, як товар допускаються до продажу на території Європейського Союзу, і більшості країн світу. Автомобільні диски Replay випробування згідно з міжнародними правилами Європейської економічної комісії Організації Об'єднаних Націй №124 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх коліс для легкових автомобілів і їх причепів" (UNECE) не проходили. Враховуючи різницю випробувань та сертифікації, диски WSP Italy та диски Replay не можна вважати ідентичним товаром». Зобов'язано ТОВ «Шинресурс» видалити поширену недостовірну інформацію з веб-ресурсів http://www.wspchina.com.ua,http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html, http://www.048.ua/article/1174573, http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925. Стягнуто з ТОВ «Шинресурс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаро» 4134 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «Шинресурс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу ТОВ «Шинресурс» обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки складу правопорушення, наявність якого має бути підставою для задоволення позову, а також не визначено характеру поширеної інформації, а саме не з'ясовано чи така інформація є фактичним твердженням чи оціночним судженням, що призвело до неповного за змістом рішення, поза вивченням усіх обставин, котрі можуть мати значення для вірного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2017 для розгляду справи № 911/2989/16 за апеляційною скаргою ТОВ «Шинресурс» сформовано колегію суду у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 (у складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено до розгляду на 21.02.2017.

20.02.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду ТОВ «Ітаро» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Шинресурс» без задоволення.

Судове засідання Київського апеляційного господарського 21.02.2017 не відбулось з об'єктивних підстав.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.02.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням суддів Пантелієнка В.О. в складі колегії суддів, яку раніше визначено для розгляду справи, на лікарняному, для розгляду скарги сформовано колегію суду у складі: головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Доманської М.Л., Остапенка О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 вище зазначеним складом колегії суддів, апеляційну скаргу ТОВ "Шинресурс" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.03.2017.

21.03.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник відповідача подав до суду заперечення проти долучення додатково поданих ТОВ «Ітаро» доказів, а саме Висновку експертного дослідження № 056/63-3 від 16.02.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 відкладено розгляд апеляційної скарги ТОВ «Шинресурс» на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 на 11.04.2017 о 12:00, зобов'язано ТОВ «Шинресурс» до 10.04.2017 надати суду технічну документацію на автомобільні диски марки Replay та документи, що підтверджують факт сертифікації даної продукції.

11.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду представником відповідача подано до суду клопотання про продовження строку та відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 було відкладено розгляд апеляційної скарги ТОВ «Шинресурс» на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 на 25.04.2017 о 14:40, повторно зобов'язано сторін виконати вимоги ухвали суду від 21.03.2017.

25.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем подано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме сертифікату заводу виробника колісних дисків Replay міжнародного галузевого стандарту ISO/TS 16949, сертифікату TUV Rheinland (ТЮФ Рейнланд) та додатку до нього, сертифікату лабораторних випробувань колісних дисків Replay та додатку до нього.

В судовому засіданні 25.04.2017 представник відповідача навів свої доводи, міркування та заперечення, викладені безпосередньо в апеляційній скарзі. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, наведених в письмовому відзиві на апеляційну скаргу, просив суд в задоволенні скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представником позивача в судовому засіданні подано клопотання про заперечення проти подання та залучення доказів, що надані відповідачем 25.04.2017.

Розглянувши заперечення позивача від 21.03.2017 проти долучення додатково поданих ТОВ «Шинресурс» доказів, а саме Висновку експертного дослідження № 056/63-3 від 16.02.2017, а також клопотання від 25.05.2015 про заперечення проти подання та залучення доказів, що надані відповідачем 25.04.2017. Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення клопотання відповідача від 21.03.2017 та відхилення клопотання відповідача від 25.04.2017 та відповдіно часткове відхилення клопотання позивача від 20.02.2017 та задоволення клопотання поивача від 25.04.2017 про залучення доказів, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок експертного дослідження № 056/63-3 від 16.02.2017, ТОВ «Ітаро» надав лише до суду апеляційної інстанції як додаток до відзиву на апеляційну скаргу, жодним чином не обґрунтувавши неможливість його подання до суду першої інстанції. Київський апеляційний господарський суд частково задовольняє заявлене клопотання позивача про залучення до матеріалів справи документів. Між тим, при розгляді апеляційної скарги у даній справі апеляційний суд не враховує, не досліджує та не оцінює зазначені документи у якості доказів у справі відповідно до ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України у зв'язку з наступним.

Частинами 1, 3 ст. 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Апеляційна інстанція звертає увагу на те, що нормами означеної статті та будь-якими іншими положеннями ГПК України не передбачено здійснення перегляду в апеляційному провадженні на підставі нових доказів, які не існували на момент прийняття судом першої інстанції відповідного процесуального документу та на прийняття якого такі документи (докази) не могли вплинути ніяким чином, оскільки вони не існували взагалі. Представником апелянта не обґрунтовано належним чином та не підтверджено належними доказами неможливість подання вказаних доказів до місцевого господарського суду. В зв'язку з чим колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення клопотання відповідача від 21.03.2017.

Разом з тим, суд апеляційної інстнції відхиляє клопотання відповідача від 25.04.2017, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування

неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів у порядку статті 38 ГПК.

У такому разі суд апеляційної інстанції за відповідним клопотанням сторони самостійно витребує необхідні додаткові докази.

Також, частиною 2 статті 99 ГПК України закріплено положення, відповідно до якого апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Положення розділів I-XI ГПК України мають загальний характер і можуть застосовуватись апеляційним судом з урахуванням конкретних обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційній інстанції суд відповідно до частини першої статті 101 ГПК України повторно розглядає справу та згідно із статтею 103 ГПК України має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення (п. 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України»).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017, керуючись правами наданими статтями 86, 99 ГПК України, зобов'язано ТОВ «Шинресурс» надати технічну документацію на автомобільні диски марки Replay та документи, що підтверджують факт сертифікації даної продукції.

Саме на виконання вказаної ухвали відповідачем було подано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме: сертифікату заводу виробника колісних дисків Replay міжнародного галузевого стандарту ISO/TS 16949, сертифікату TUV Rheinland (ТЮФ Рейнланд) та додатку до нього, сертифікату лабораторних випробувань колісних дисків Replay та додатку до нього.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 25.04.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У відповідності ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Київський апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Місцевим господарським судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в березні-квітні 2016 року на інтернетсайтах http://www.wspchina.com.ua,http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html,http://www.048.ua/article/1174573,http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925було розміщено інформацію наступного змісту:

«Как мы видим, цена на диски Replay в разы ниже, чем у конкурента WSP Italy. А теперь разберемся, почему на выходе такая существенная разница, и нетли в этом подвоха для потенциальных покупателей.

В настоящее время практически весь рынок автомобилестроения находится в Азии и странах третьего мира. Причина проста - дешевая рабочая сила. Тот же Land Rover имеет заводы в Индии и Китае, но платить вам придется за британское качество и контроль производителя Land Rover. Что уж тут говорить о качестве дисков Wsp Italy, родина которых не Италия, а провинция Хубэй. В свою очередь фирма Replay базируется в Китае и абсолютно этого не скрывает, перед вами реальная цена продукта, а не искусственная наценка за как будто made in Italy!

Отсюда вполне закономерный вывод, что нет смысла переплачивать за идентичный товар, изготовленный в Китае».

У вказаних статтях, також, для порівняння була наведена таблиця вартості оригінальних дисків до автомобілю Land Rover з дисками до цього ж автомобіля виготовлених виробниками WSP Italy та Replay.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу (далі за текстом - ЦК) України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

У ст. 1 Закону України "Про інформацію", під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Згідно ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У відповідності до положень ст. 34 Господарського Кодексу України, дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних із особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно ч. 6 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Так, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, не було надано належної правової оцінки характеру такої інформації та не з'ясовано, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. На думку апелянта, викладена інформація в мережі інтернет не містить відомостей, виражених у формі твердження, що принижують ділову репутацію позивача, та висловлені ТОВ «Шинресурс» відомості, за ознакою відсутності у ній фактичних даних, є відтворенням власного суб'єктивного уявлення відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як вбачається з матеріалів справи, в оспорюваних статтях була наведена інформація у формі таблиці щодо вартості автомобільних дисків до автомобілю Land Rover товарних марок Land Rover, WSP Italy та Replay.

Власник сайту http://www.wspchina.com.ua та автор оспорюваної інформації розміщеної і на інших наведених вище сайтах є ТОВ "Шинресурс", що підтверджується наявним в матеріалах висновком експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності № 144/16 за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 11.05.2016, а також електронним листуванням сторін, доданих до зазначеної експертизи.

На підтвердження того, що інформація наведена в статтях є неправдивою, містить недостовірні дані та порушує ділову репутацію позивача, останній надав суду сертифікат відповідності товару вимогам якості згідно міжнародних правил Європейської економічної комісії Організації Об'єднаних Націй № 124 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх коліс для легкових автомобілів і їх причепів" (Правила № 124 UNECE), договір щодо передачі права використання торгової марки WSP Italy та її представлення в Україні від власника EVOLIIIIs.r.l до ТОВ «Ітаро», а також копію рахунку від офіційного представника виробника автомобілів Land Rover ТОВ «ВіннерАвтомотів» № 5016884 від 06.07.2016.

Також, як зазначено вище, 25.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем подано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме сертифікату заводу виробника колісних дисків Replay міжнародного галузевого стандарту ISO/TS 16949, сертифікату TUV Rheinland (ТЮФ Рейнланд) та додатку до нього, сертифікату лабораторних випробувань колісних дисків Replay та додатку до нього.

Таким чином, здійснивши порівняння зазначених документів, судова колегія дійшла висновку, що зазначений товар не є ідентичним, він не має ідентичних характеристик.

Із матеріалів справи вбачається, що лекгосплавні автомобільні диски WSP Italy пройшли випробування та відповідають вимогам якості згідно міжнародних правил Європейської економічної комісії Організації Об'єднаних Націй № 124 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх коліс для легкових автомобілів і їх причепів" (далі Правила № 124 UNECЕ).

Позивачем належним чином доведено та відповідачем не спрстовано того, що відповідно до проходження випробувань згідно правил № 124 UNECE інституційні органи Великобританії, Італії чи Німеччини видають сертифікат омологації на кожну одиницю товару. WSP Italy, має сертифікат омологації на кожну партію, на кожну одиницю товару і на всю продукцію. Омологація - це документ, який має підтвердження Щодо офіційних стандартів для країн Євросоюзу, і згідно з яким, всі транспортні засоби, його пристрої і елементи, що впливають на безпеку, повинні відповідати певним параметрам. Homologation number (знак міжнародної омологації) складається з букви «Е» і номера, який позначає країну видачі даного сертифікату. Так наприклад, на колісний диск Land Rover який згадує Відповідач, інституційним органом Великобританії виданий сертифікат згідно правил № 124 UNECE.

Відповідачем не доведено, що автомобільні диски Replay також пройшли випробування згідно міжнародних правил Європейської економічної комісії Організації Об'єднаних Націй №124 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх коліс для легкових автомобілів і їх причепів" (UNECE).

Крім того, в оспорюваних статтях вказано місце розташування виробничих потужностей торгової марки WSP Italy, а саме - у провінції Хубей (КНР).

На спростування вказаної інформації, позивачем надано лист виробника автомобільних дисків торгової марки WSP Italy ТОВ «Акача», в якому виробник зазначає, що його виробничі потужності знаходяться в місті центрального підпорядкування Шанхай (КНР), провінції Сучжоу, а також у Малайзії. Також, надано копію сертифікату придатності серійної продукції та протокол перевірки виробничого обладнання, видані Міністерством інфраструктури та транспорту Італії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що викладені в повідомленні тверження не відповідають дійсності й негативно впливають на думку споживачів про діяльність позивача, який є офіційним представником торгової марки WPS Italy на підставі Дозволу на використання торгової марки від 02.01.2016.

Отже, враховуючи вищезазначене та порівняльну характеристику з вказівкою конкретних цін та товарних марок в оспорюваних статтях у формі фактичного твердження, вказані доводи апелянта підлягають відхиленню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається також на те, що судом першої інстанції не було враховано сукупність обставин юридичного складу правопорушення, наявність яких може бути підставою для задоволення позову.

Судова колегія відхиляє, як неспроможні зазначені доводи апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; - поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Як уже зазначалось та не оспорювалось сторонами в суді апеляційної інстанції відповідно до висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності №144/16 за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 11.05.2016, а також згідно з електронним листуванням сторін, доданих до зазначеної експертизи, ресурси/посилання http://www.wspchina.com.ua, http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html, http://www.048.ua/article/1174573, http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925 знаходяться на відповідних веб-сайтах та доменах. Вказаним висновком також підтверджується, що власник сайту http://www.wspchina.com.ua та автор оспорюваної інформації розміщеної і на інших наведених вище сайтах - ТОВ "Шинресурс".

У пунктах 5 і 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" розяснено, що ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг.

Приниженням ділової репутації суб'єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

Положеннями пункту 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" роз'яснено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що позивач у відповідності 18 постанови Пленуму № 1 належним чином реалізував своє право подати докази недостовірності поширеної інформації, а також останнім, у відповідності до вимог чинного законодавства доведено факт поширення інформації відповідачем, та те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Колегія суду доходить висновку, що позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем його немайнових прав на недоторканність ділової репутації, шляхом поширення Товариством з обмеженю відповідальністю «Шинресурс» у мережі інтернет інформації стосовно Товариства з обмеженю відповідальністю «Ітаро», яка не відповідає дійсності, а відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження достовірності відображеної інформації за змістом, зазначеним вище.

Враховуючи те, що як уже зазначалось вище, причиною даного судового спору стало питання про визнання інформації, яка міститься на сайтах http://www.wspchina.com.ua, http://www.wspchina.com.ua/o-nas.html, http://www.048.ua/article/1174573, http://www.057.ua/article/1174366, http://www.44.ua/articlе/1174533, http://www.62.ua/artісlе/1181925, недостовірною, та такою, що порушує права позивача на недоторканність ділової репутації, оскільки порушує особисті немайнові права останнього. Суд апеляційної інстанції повною мірою погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог та визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітаро» оспорювану інформацію, а також щодо ухваленого судом зобов'язання спростувати зазначену інформацію.

При цьому, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд діяв виключно в межах повноважень, встановлених нормами матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шинресурс» на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду судуКиївської області від 01.12.2016 у справі № 911/2989/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2989/16 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 03.05.2017

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко