КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 910/23138/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. у справі №910/23138/16 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит"

про стягнення 45243,45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Відповідача про стягнення збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні у сумі 45243,45 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. у справі №910/23138/16 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що Відповідач не став правонаступником ДП "Донецька залізниця", оскільки процедура реорганізації цього підприємства та передача всіх його прав та обов'язків до Відповідача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014р. №604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. у справі №910/23138/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується, що вартість втраченого вантажу складає 45243,45 грн, а підставою для стягнення вказаної суми є неналежне виконання Відповідачем договору №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані залізничним транспортом послуги, укладеним, як зазначає Позивач, між ним та Відповідачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.04.2017р.

Розпорядженням від 03.04.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Чорної Л.В., Андрієнка В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.04.2017р.

Розпорядженням від 25.04.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.04.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

30.12.2013р. між Позивачем та ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" укладено договір №УПр14/28/162, відповідно до умов якого ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" зобов'язується передати, а Позивач прийняти та оплатити вугільну продукцію в кількості, зазначеній у відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору та на умовах, передбачених цим договором.

25.12.2015р. між Позивачем та Відповідачем в особі виконуючого обов'язки начальника регіональної філії «Донецька залізниця» Зародова О.О. укладено договір №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані залізничним транспортом послуги. Вказаний договір містить підписи в.о. начальника регіональної філії «Донецька залізниця» Зародова О.О., в.о. заступника начальника регіональної філії «Донецька залізниця» Носулько О.О. та з боку Позивача - ОСОБА_4, скріплено їх печатками.

Згідно рахунку-фактури №216 від 03.03.2016 вантажовідправником товару є ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит", вантажоотримувачем - Позивач, станція відправлення - станція Должанська Донецької залізниці, дата відвантаження товару - 03.03.2016р., кількість товару (вугілля кам'яне) на загальну суму товару у розмірі 3892185,72 грн.

Відповідно до накладної №52450541 від 03.03.2016р. та досильної накладної №52571361 від 08.03.2016р. ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" відправив на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці вагон №67911370 з вантажем (антрацит) на адресу Позивача.

09.08.2016р. на станції Красний Лиман Донецької залізниці був складений комерційний акт АQ№650547/228/653, відповідно до якого у вагоні №67911370 за документом значиться: вантаж антрацит, навалом, брутто - не вказано, тара - 22500 кг, нетто - 71000 кг, в дійсності виявилося: брутто - 72500 кг, тара - 22500 кг, нетто - 50000 кг, недостача - 21000 кг. Також у комерційному акті зазначено, що навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 600-1200 мм, не розрівняне, не марковане. З права над 1-2 люками є поглиблення 3000мм на ширину вагона на конус до люків. Вагон прибув в технічному відношенні справний. Вагон відправили за призначенням.

Про складання комерційного акту в досильній накладній №52571361 зроблено відповідну відмітку.

15.08.2016р. Позивач отримав вказаний товар на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці, про що зроблено відмітку в досильній накладній №52571361.

Відповідно до рахунку ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" №216 від 03.03.2016р. вартість 1 тони вантажу в вагоні №67911370 складає 2229,84 грн з ПДВ.

Зважаючи на вищевикладене, Позивач посилається на те, що сума втраченого вантажу у вагоні №67911370 складає 45243,45 грн (20,290 т. х 2229,84 грн.), у зв'язку із чим просить стягнути з Відповідача суму збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 45243,45 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної. Згідно з ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача вантажу сталися не з його вини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу перевізник зобов'язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його вантажоодержувачу, а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача виникли з незалежних від них причин.

Згідно з ст.22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до ст.31 Статуту залізниць України придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідно до п.52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Згідно з абз.1 п.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності зокрема, залізниці, під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставини невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Згідно з ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини). За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.06.2011р. у справі №2/121-30/118, Вищого господарського суду України від 25.04.2017р. №910/6740/16.

Як вірно встановлено місцевим судом, Відповідач () як нова юридична особа утворена згідно із Законом України "Про особливості утворення публічно акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено ПАТ "Українська залізниця" на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

12.11.2014р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №604, якою частково змінено пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до пункту 5 зазначеної постанови, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 цієї постанови.

Пунктом 2 вказаної постанови доручено Комісії з утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" разом з Міністерством інфраструктури: 1) під час проведення інвентаризації та оцінки майна: сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов'язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов'язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України; 2) після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджений Статут ПАТ "Українська залізниця". Згідно з п.1, 2 статуту ПАТ "Українська залізниця" є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, Постанови КМУ № 200.

Відповідно до п.12 статуту Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Згідно з п.20, 21 статуту Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим статутом.

Відповідно до п.25, 26, 53, 54 статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п.56 цього статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно. Державну реєстрацію ПАТ "Українська залізниця" здійснено 21.10.2015р.

Як вказано судом першої інстанції, в Реєстрі не міститься інформація про припинення ДП "Донецька залізниця". У Реєстрі наявні дані про юридичних осіб, правонаступником яких є Відповідач, серед яких зазначено ДП "Донецька залізниця".

Однак, із комплексного аналізу вищезазначених норм права можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ "Українська залізниця", на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва Відповідача стосовно ДП "Донецька залізниця" визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами №200 та №604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП "Донецька залізниця" до Відповідача з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника.

Відповідно до передавального акта від 05.08.2015р. правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків ДП "Донецька залізниця" (), яке розташоване на території проведення АТО не включається до зведених актів інвентаризації, а відображається в балансі і закріплюється в частині активів за Відповідачем на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до п.2 постанови КМУ від 12.11.2014р. №604.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 08.02.2017 № 910/10474/16 та № 910/5096/16, від 22.02.2017 №910/8349/16, №910/9323/16, №910/11196/16, №910/8325/16.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014р. №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" Донецьку і Луганську області з 07.04.2014р. визначено районами проведення антитерористичної операції, а ДП "Донецька залізниця" зареєстроване у м. Донецьку.

Крім того, передавальний акт між вказаними підприємствами не складався, що свідчить про те, що ПАТ "Українська залізниця" не має відповідати за неналежне виконання своїх зобов'язань ДП "Донецька залізниця".

Згідно з ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції триває до дати набрання чинності Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд дійшов вірного висновку, що Відповідач не став правонаступником ДП "Донецька залізниця", оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов'язків до Відповідача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014р. № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Апеляційним судом не приймається твердження Позивача стосовно того, що договір №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані залізничним транспортом послуги укладений саме з Відповідачем, оскільки вказаний договір містить підписи в.о. начальника регіональної філії «Донецька залізниця» Зародова О.О., в.о. заступника начальника регіональної філії «Донецька залізниця» Носулько О.О. та скріплено печаткою регіональної філії «Донецька залізниця», а не Відповідача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. у справі №910/23138/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. у справі №910/23138/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко