номер провадження справи 4/48/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 Справа № 908/709/17

За позовом Комунального підприємства "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-А)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, (АДРЕСА_1)

про стягнення 5118,09 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 17/10 від 23.09.2015 р., 178, 35 грн. пені, 61,80 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 12,71 грн. 3 % річних

визнав надані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача - не з'явився

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача суми 5370,95 грн., з яких сума 5118,09 грн. - основний борг, сума 178,35 грн. - пеня, сума 61,80 грн. - інфляційні втрати, сума 12,71 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.04.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/709/17, судове засідання призначено на 11.05.2017р.

10.05.2014р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника КП "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. На виконання умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 17/10 від 23.09.2015р., позивач у період з жовтня 2016р. по лютий 2017р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 9952,24 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язання за договором належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію здійснив частково в розмірі 4834,15 грн., несплаченою залишилась сума 5118,09 грн. У зв'язку з чим, на підставі ст. ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 217, 230 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача суму 5118,09 грн. основного боргу, суму 178,35 грн. пені, суму 61,80 грн. інфляційних втрат та суму 12,71 грн. - 3% річних.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, але подала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що з позовними вимогами згодна та просить суд розглянути справу без її участі.

11.05.2017р. справу розглянуто без участі представників сторін, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи за наявними в ній документами, суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2015р. між КП "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради (енергопостачальна організація, позивач у справі) та ФОП ОСОБА_2 (споживач, відповідач) був укладений договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 17/10, відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді (п. 1).

Згідно з п. 13 договору відпуск теплової енергії визначається розрахунковим методом.

Пунктом 14 договору сторони визначили, що споживач зобов'язаний сплатити пред'явлений йому розрахунок не пізніше 5-ти днів після його отримання.

Відповідно до п. 22, п. 24 договору він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами. Договір укладається строком на один рік і вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку договору не буде подано заяви однієї із сторін про відмову або перегляд даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з жовтня 2016р. по лютий 2017р. поставив відповідачу типову енергію на загальну суму 9952,24 грн., що підтверджується відповідними рахунками, складеними та підписаними обома сторонами.

Відповідач, в свою чергу, оплату за отримані послуги здійснив частково в розмірі 4834,15 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором постачання теплової енергії в гарячій воді № 17/10 від 23.09.2015р. становить 5118,09 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 5118,09 грн. підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом звірки взаємних розрахунків, який підписано обома сторонами. Крім того, відповідач визнала наявну заборгованість у своїй заяві, яка надійшла до суду 10.05.2017р.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 5118,09 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 12,71 грн. - 3% річних за загальний період з 14.11.2016р. по 22.03.2017р. та суму 61,80 грн. інфляційних втрат за загальний період з 14.11.2016р. по 22.03.2017р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки сторонами визначено, що оплата здійснюється не пізніше 5-ти днів після отримання рахунку, то суд вважає за необхідне скоригувати розрахунок 3% річних в частині визначення періоду, починаючи нарахування з 6-го дня після отримання розрахунків. Так, за загальний період з 15.11.2016р. по 22.03.2017р. розмір 3% становить 12,49 грн.

При здійсненні нарахування інфляційних втрат суд враховує положення п. 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» яким визначено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до п 1.9 постанови день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

За таких обставин, суд коригує розрахунок втрат від інфляції, нарахування таких витрат здійснюється починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, щонайменшим періодом визначення інфляційних нарахувань становить місяць, за менший період судом такі нарахування не здійснюються.

З урахування вищевикладеного, інфляційні за надану теплову енергію у жовтні 2016р. на суму 739,46 грн., листопаді 2016р. на суму 1580,41 грн. та грудні 2016р. на суму 2515,28 грн. - не нараховуються, оскільки період нарахування становить менше місяця. За теплову енергію надану у січні 2017р. на суму 2899,92 грн. інфляційні нараховуються за березень 2017р., розмір яких становить 52,20 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 12,49 грн. - 3% річних та сума 52,20 грн. - інфляційних втрат.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 178,35 грн. за загальний період з 14.11.2016р. по 22.03.2017р.

Пунктом 16 договору встановлено, що у випадках несплати нараховується пеня у розмірі 0,75% за добу на суму несплачених платіжних документів, але не більше 2-ої ставки НБУ України.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, однак перевіривши розрахунок пені суд також корегує його в частині визначення періоду нарахування, оскільки нарахування пені повинно здійснюватися з 6-го дня після отримання рахунку, та не включаючи день фактичної оплати заборгованості в період часу, за який здійснюється стягнення пені. Тобто, пеня нараховується за загальний період з 15.11.2016р. по 22.03.2017р. в розмірі 171,16 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає пеня в розмірі 171,16 грн.

Отже в цілому позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-А; ) суму 5118 (п'ять тисяч сто вісімнадцять) 09 коп. основного боргу, суму 12 (дванадцять) грн. 49 коп. - 3% річних, суму 52 (п'ятдесят дві) грн. 20 коп. інфляційних втрат, суму 171 (сто сімдесят одна) грн. 16 коп. пені, суму 1594 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 93 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 11.05.2017р.

Суддя Н.Г. Зінченко