Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" травня 2017 р. Справа № 927/640/16

КРЕДИТОР: Публічне акціонерне товариство «Дніпроазот»

51909, м. Камянське Дніпропетровської області, вул. С.Х.Горобця, 1

БОРЖНИК: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплосервіс»
14029, м. Чернігів, вул. Авіаторів, 19
про визнання боржника банкрутом
Суддя А.С.Сидоренко

Представники сторін в судове засідання не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічним акціонерним товариством «Дніпроазот» (надалі Кредитор) подана заява про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Теплосервіс» (надалі Боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство), яка ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.07.2016р. була прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 28.07.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство, визнано безспірні вимоги ПАТ «Дніпроазот» в розмірі 47 417 529,21 грн. заборгованості та 13 780,00 грн. судового збору, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 16.01.2017р., зокрема:

припинено процедуру розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю «Теплосервіс» та повноваження розпорядника майна боржника ОСОБА_1,

визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю «Теплосервіс»;

відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців;

ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1;

встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

24 квітня 2017 року до господарського суду Чернігівської області надійшла заява ліквідатора банкрута ОСОБА_1 про розяснення постанови господарського суду Чернігівської області від 16.01.2017р., згідно якої заявник просить розяснити п. 5 резолютивної частини вказаної вище постанови стосовно того, чи являється встановлення в абз. 5 резолютивної частини постанови господарського суду Чернігівської області від 16.01.2017р. основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора виключно за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, чи таку грошову винагороду можна покривати і за рахунок наявних у боржника коштів та коштів, одержаних в результаті господарської діяльності боржника, як це передбачено ч. 5 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.04.2017р. заява ліквідатора ОСОБА_1 була прийнята, приєднана до матеріалів справи та призначена до розгляду в судовому засіданні.

Ліквідатор в судове засідання не зявився, подавши клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

ПАТ «Дніпроазот» скористалося своїм процесуальним правом на подання пояснень на заяву ліквідатора в яких вказує на правомірність встановлення судом основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця, приватного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту.

Про роз'яснення рішення, ухвали виноситься ухвала.

Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, приватного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

В п. 18 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 6 «Про судове рішення» вказано, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Одним із наслідків визнання боржника банкрутом є завершення господарської діяльності банкрута закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо (ст. 38 Закону про банкрутство).

За змістом ст. ст. 40, 41 Закону про банкрутство, у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліквідатор фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює такі повноваження: очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

У відповідності з ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком обєктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та обєктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Згідно ст. 45 Закону про банкрутство, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, повязані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі вимоги щодо виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 115 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень ліквідатора.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у звязку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Аналіз вказаних вище положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку про те, що сплата грошової винагороди арбітражному керуючому у звязку з виконанням ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство може здійснюватися або за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника (в т.ч. повернутих банкруту сум дебіторської заборгованості), або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, або коштів фонду для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого (у випадку створення такого фонду кредиторами).

Таким чином, зазначення у постанові господарського суду про встановлення основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, не може вважатися встановленням одного єдиного джерела для сплати такої винагороди.

Керуючись ст. ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ОСОБА_1 про розяснення постанови господарського суду Чернігівської області від 16.01.2017р. задовольнити.

2. Розяснити постанову господарського суду Чернігівської області від 16.01.2017р. по справі № 927/640/16, не змінюючи при цьому її зміст, щодо питання, поставленого ліквідатором ОСОБА_1

Зазначення у постанові господарського суду про встановлення основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, не може вважатися встановленням одного єдиного джерела для сплати такої винагороди.

3. Копії цієї ухвали надіслати кредитору та ліквідатору ОСОБА_1 (20300, м. Умань Черкаської області, вул. Горького, буд. 14).

Суддя А.С. Сидоренко