ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2017 р.Справа № 915/1237/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБогатиря К.В. Мишкіної М.А., Таран С.В.
секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від Засновника ПП «Югресурси» ОСОБА_4 Від ПАТ «Дельта Банк» розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_5 ОСОБА_6, довіреність № 179, дата видачі: 28.02.2017 ОСОБА_7, довіреність № б/н, дата видачі: 28.02.2017 Засновника ПП «Югресурси» ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
на ухвалу господарського суду Миколаївської області
від13.03.2017р.
у справі№ 915/1237/14 (суддя Ткаченко О.В.)
за заявою боржника ЛіквідаторПриватного підприємства «Югресурси» Дятлова Ірина Вікторівна
пробанкрутство
ВСТАНОВИВ:

04.08.2014р. від боржника до господарського суду Миколаївської області надійшла заява про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства «Югресурси», на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.08.2014р. зазначену заяву прийнято, підготовче засідання призначено на 21.08.14р.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.08.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Югресурси».

Постановою господарського суду Миколаївської області від 02.09.2014 року у справі № 915/1237/14 визнано банкрутом боржника Приватне підприємство «Югресурси», відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Дятлову Ірину Вікторівну.

10.02.2017 від засновника Приватного підприємства «Югресурси» ОСОБА_11 надійшла заява про визнання результатів аукціону, проведеного 30.01.2017, недійсними. В обґрунтування поданої заяви власник з урахуванням поданих 15.02.2017 та 22.02.2017 доповнень вказує, що:

- По-перше, в порушення ч. 1 ст. 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» оголошення не містить відомостей про майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження. Крім того, оголошення містить мало фотографій, що не дає можливості встановити реальний стан приміщень, та зменшило кількість потенційних покупців.

- По-друге, порушено принципи добросовісності, розумності та справедливості, оскільки майно боржника було відчужене за вартістю -121567,73 грн., що лише на 6048,11 грн. більше, ніж початкова вартість. (1209622,62 грн.)

- По-третє, прийняття заявок на участь в аукціоні здійснювалось на протязі лише двох робочих днів з моменту публікації оголошення про проведення аукціону. Таким чином, на думку власника майна боржника організатором аукціону було обмежено строк на подачу заявок , що позбавило потенційних покупців можливості зареєструватись для участі в аукціоні.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. відмовлено засновнику ОСОБА_4 в задоволенні заяви від 06.01.2017 про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна ПП «Югресурси».

Не погоджуючись з даною ухвалою суду від 13.03.2017р., засновником ПП «Югресурси» ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої скаржник просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. по справі № 915/1237/14;

- прийняти нове рішення, яким визнати проведений 30 січня 2017року аукціон з продажу майна банкрута Приватного підприємства «Югресурси» у вигляді цілісного майнового комплексу, а саме нерухомого майна, нежитлові приміщення № 6 більярд-клубу на І-му поверсі в літ. А-2 більярд-клуб з майданчиком, загальною площею 332,6кв.м. за ціною 1 215 670,73грн. недійсним;

- визнати договір купівлі-продажу укладений за результатами проведеного 30 січня 2017року аукціону з продажу майна банкрута Приватного підприємства «Югресурси» у вигляді цілісного майнового комплексу, а саме нерухомого майна, нежитлові приміщення № 6 більярд-клубу на І-му поверсі в літ. А-2 більярд-клуб з майданчиком, загальною площею 332,6кв.м. за ціною 1 215 670,73грн. недійсним.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на наступне:

- прийом заявок на участь в аукціоні з продажу майна банкрута Приватного підприємства «Югресурси» було встановлено строком в два дні, чим порушено рівність інших учасників аукціону та обмежено їхнє право на подання заявки та сплати гарантійного внеску;

- на день проведення аукціону 30.01.2017р. існувало обтяження нерухомого майна, виставленого на аукціон;

- наявність обтяжень та арештів перешкоджає проведенню реєстраційної дії, що говорить про передчасність проведення аукціону та як наслідок порушення ліквідатором порядку вчинення дій у ліквідаційній процедурі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.04.2017р. апеляційну скаргу засновника ПП «Югресурси» ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. у справі № 915/1237/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.04.2017р.

03.04.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р., в якій скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. у справі № 915/1237/14 про банкрутство ПП «Югресурси»; прийняти нове рішення, за яким заяву засновника ОСОБА_4 від 06.01.2017р. про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна Приватного підприємства «Югресурси» задовольнити; визнати недійсними результати аукціону з продажу майна боржника - Приватного підприємства «Югресурси», що відбувся 30.01.2017р.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:

- ПАТ «Дельта Банк» як заставний кредитор згоду на реалізацію заставного майна не надавав, господарський суд також не надавав згоду ліквідатору на проведення реалізації заставного майна в порядку ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

- на подачу заявок на участь в аукціоні з продажу майна банкрута Приватного підприємства «Югресурси» було надано лише два дні;

- іпотекодержателем предмету іпотеки, що був реалізований на прилюдних торгах, є не лише ТОВ «Актаніум», а й АТ «Дельта Банк»;

- відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором; початкова вартість цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Реєстр вимог кредиторів був затверджений ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.01.2015р., однак станом на дату проведення спірного аукціону, позиції деяких кредиторів, а відповідно і сукупна вартість всіх вимог кредиторів у справі змінилася;

- сукупна вартість всіх вимог кредиторів та відповідно початкова вартість майна на першому аукціоні у якості реалізації його як цілісного майнового комплексу повинна була становити - 2 370 042,07грн.;

- з моменту оприлюднення повідомлення про проведення аукціону та його фактичного проведення пройшло два дні, тобто ліквідатором не витримано строків передбачених ч. 1 ст. 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що зумовило неможливість потенційних покупців взяти участь у призначеному аукціоні;

- організатор аукціону повинен був письмово повідомити про час, місце проведення аукціону та початкову вартість майна АТ «Дельта Банк», як заставного кредитора, однак ні ліквідатором, ні організатор торгів повідомлення Банку про проведення прилюдних торгів не направлялось;

- відповідно до рішення господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13, господарським судом встановлено факт отримання грошових коштів за кредитним договором № 0 від 28.11.2006 та наявності прав АТ «Дельта Банк» на іпотеку, що згідно ст. 35 ГПК України не потребує доказування, а відповідно АТ «Дельта Банк» має статус заставного кредитора.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. у справі № 915/1237/14 прийнято до провадження та призначено для сумісного розгляду з апеляційною скаргою засновника ПП «Югресурси» ОСОБА_4 на 13.04.2017р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. продовжено строк розгляду апеляційних скарг на 15 днів, та розгляд апеляційних скарг по справі № 915/1237/14 відкладено на 27.04.2017р. о 12:30.

У судове засідання 27.04.2017р. окрім апелянтів інші представники сторін та учасники провадження у справі про банкрутство не з'явилися без повідомлення про причини неявки. Доказом фактичного направлення ухвали ОАГС від 13.04.2017р. на адресу сторін та інших учасників процесу є відбиток штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на зворотньому боці останнього аркушу вказаної ухвали та завірена копія реєстру поштового відправлення суду, яка додана до матеріалів справи.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 3.9.1 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 27.04.2017р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов'язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали даної справи, Одеський апеляційний господарський суд встановив наступне:

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту-Закон про банкрутство), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 129 Конституції України встановлює, як одну з основних засад судочинства, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (п.8).

Проте, зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення перебуває в залежності від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках та яка саме особа має право оскаржувати прийняті господарським судом рішення (в цьому випадку - постанову місцевого господарського суду) в апеляційному чи касаційному порядку.

Положеннями частини 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Між тим, згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство, окрім судових рішень у формі ухвал, в одному випадку, у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, виноситься постанова, оскарження такої постанови відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство.

Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що

сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут);

учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності-боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у проваджені у справі про банкрутство.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

При цьому ч. 1 ст. 39 Закону про банкрутство визначено, що власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника у будь-який час до закінчення ліквідаційної процедури має право одночасно задовольнити усі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів або надати боржнику грошові кошти, достатні для задоволення всіх вимог кредиторів, у порядку та на умовах, передбачених статтею 31 цього Закону.

Ч. 2 ст. 40 Закону про банкрутство передбачено, що за клопотанням ліквідатора, погодженим з комітетом кредиторів, господарський суд призначає членів ліквідаційної комісії. У разі ліквідації державного підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого державна частка становить більш ніж п'ятдесят відсотків, господарський суд призначає членами ліквідаційної комісії представника органу, уповноваженого управляти державним майном, та за необхідності - представника органу місцевого самоврядування. До складу ліквідаційної комісії банкрута включаються представники кредиторів, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, фінансових органів та профспілки, а в разі необхідності - також представники спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах нагляду за страховою діяльністю, Антимонопольного комітету України, органу, уповноваженого управляти державним майном, та представник органів місцевого самоврядування.

Окрім того, ч. 3 ст. 57 Закону про банкрутство передбачено, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином, правові норми, викладені у ст.ст. 39, 40, 57 Закону, вказують на можливість засновника боржника приймати участь у ліквідаційній процедурі банкрута, в тому числі бути членом ліквідаційної комісії, заявляти до суду клопотання щодо оцінки майна та здійснювати дії щодо погашення вимог кредиторів. Така активна участь засновника на стадії ліквідації банкрута можлива за наявності статусу учасника провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів апеляційного господарського суду засновники (учасники, акціонери боржника) є учасниками провадження у справі про банкрутство до моменту припинення провадження у справі про банкрутство, а тому засновник ПП «Югресурси» ОСОБА_4 мала законне право на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. у справі № 915/1237/14. Закон про банкрутство не передбачає обмежень щодо процесуальних прав засновника боржника при розгляді справи про банкрутство, навіть після визнання боржника банкрутом, та на думку колегії суддів обмеження щодо реалізації прав засновника на підприємстві, яке визнано банкрутом, стосується тільки його повноважень, передбачених нормами матеріального права, а саме Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про господарські товариства» тощо.

Також колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду не розглядає вимоги апелянта ОСОБА_4 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за результатами проведеного 30 січня 2017року аукціону з продажу майна банкрута Приватного підприємства «Югресурси», оскільки дані вимоги не заявлялися до господарського суду, тому й не були предметом розгляду в суді першої інстанції при розгляді заяви засновника про визнання результатів аукціону недійсними.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.01.2015р. (з урахуванням додаткової ухвали від 21.01.2015р.) затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства «Югресурси» на загальну суму 1 209 622,62грн., в тому числі:

- вимоги першої черги:

1)Фізична особа-підприємець ОСОБА_12 в сумі 1218,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

2)Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в сумі 1218,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

- вимоги другої черги:

1)Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв в сумі 302,41 грн.;

2)Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в сумі 807,14 грн.;

3)Ленінський РЦЗ з вимогами в сумі 498,75 грн.

- вимоги четвертої черги:

1)Фізична особа-підприємець ОСОБА_12 в сумі 367 241,31 грн.;

- вимоги шостої черги:

1)Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в сумі 4886,19грн.

2)Фізична особа-підприємець ОСОБА_12 в сумі 1254,84 грн.

3)Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в сумі 691,29 грн.

- Окремо вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника:

1) Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в сумі 832 195,98 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2015р. задоволено частково касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», скасовано ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.01.2015р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.03.2015р. в частині відхилення грошових вимог ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 3789618,85 грн., справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.10.2015р. за результатами нового розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» від 16.09.2014р. № 30-11/16822 в частині визнання кредиторських вимог до банкрута Приватного підприємства «Югресурси» у сумі 3789618,85грн. було залишено без задоволення, а грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в частині визнання кредиторських вимог до банкрута Приватного підприємства «Югресурси» у сумі 3789618,85 грн. відхилено.

Як вбачається із ухвали господарського суду Миколаївської області від 13.01.2015р., 02.11.2005р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та Закритим акціонерним товариством «Югресурси», укладено кредитний договір № 138 МК від 02.11.2005р. (в обліковій політиці банку №0). Відповідно до умов іпотечного договору від 02.11.2005року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ЗАТ «Югресурси», в забезпечення виконання кредитних зобов'язань підприємство передало банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1, ці нежитлові приміщення клубу з майданчиком, цегляні, зазначені на плані літ. А-2, мають навіс з піччю літ. Б навіс з піччю гриль, цегляна, та є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності. За домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки складає 1 205 554,00 грн. (п.1.1. іпотечного договору та додаткового договору від 22.11.2006р.).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.08.2016р. здійснено заміну кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Актаніум». В означеній ухвалі від 16.08.2016р. суд зазначив наступне:

30.05.2016р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір факторингу № 30-05/16, згідно якого на користь ТОВ «Арма Факторинг» було передано право вимоги до ПП «Югресурси» за кредитним договором № 138 МК (номер договору в обліку банку 0) від 02.11.2005.

30.05.2016р. ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Арма Факторинг» уклали договір про відступлення права вимоги, у відповідності до п. 1.1. якого на користь ТОВ «Арма Факторинг» було передано права іпотекодержателя за іпотечним договором № б/н від 02.11.2005, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ЗАТ «Югресурси», правонаступником якого є ПП «Югресурси», з додатковим договором про внесення змін до іпотечного договору б/н від 22.11.2005.

30.05.2016р. між ТОВ «Арма Факторинг» та ТОВ «Актаніум» було укладено договір відступлення права вимоги, згідно п. 1.3 якого на користь ТОВ «Актаніум» було відступлено право вимоги до ПП «Югресурси» за кредитним договором № 138 МК від 02.11.2005, а також всі інші права, належні первісному кредитору згідно кредитного договору та договору забезпечення.

30.05.2016р. ТОВ «Арма Факторинг» та ТОВ «Актаніум» уклали договір відступлення права вимоги, у відповідності з п. 1.1 якого до ТОВ «Актаніум» перейшли права у зобов'язанні за іпотечним договором б/н від 22.11.2005, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ЗАТ «Югресурси», правонаступником якого є ПП «Югресурси», з додатковим договором про внесення змін до іпотечного договору б/н від 22.11.2005.

Таким чином, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що кредитором по справі № 915/1237/14 замість Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Актаніум», грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Актаніум» забезпечені іпотекою майна боржника, а саме: нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1.

10.02.2017р. від засновника Приватного підприємства «Югресурси» ОСОБА_11 до господарського суду Миколаївської області надійшла заява про визнання результатів аукціону, проведеного 30.01.2017, недійсними.

За приписами ч. 8 ст. 44 Закону про банкрутство спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 ст. 55 Закону про банкрутство унормовано, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону. До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що при вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.

За приписами ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги.

Листом від 26.09.2016р. заставний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Актаніум» погодило реалізацію нерухомого майна, нежитлових приміщень більярд-клубу з майданчиком за адресою: АДРЕСА_1 як цілісного майнового комплексу за ціною, що дорівнює сукупності всіх кредиторських вимог (а.с. 50).

Як зазначає Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», в своїй апеляційній скарзі, він також є заставним кредитором, оскільки в заставі у Банку знаходиться нерухоме майно - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком за адресою: АДРЕСА_1. Однак, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», як заставний кредитор, своєї згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення - не надавав, повідомлення про продаж предмету іпотеки на торгах від замовника або організатора торгів не отримував.

В обґрунтування апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» посилається на рішення господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13.

З комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» роздруковано та долучено до матеріалів справи рішення господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13 було встановлено:

28.11.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з усіма правами та обов'язками є АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_13, було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 45 000,00 доларів США з розрахунку 12,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.11.2006 року по 26.11.2016 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передало (відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Для забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 28.11.2006 року, в тому числі по поверненню суми кредиту, сплаті відсотків, між банком та Закритим акціонерним товариством «Югресурси», правонаступником якого є Приватне підприємство «Югресурси», було укладено іпотечний договір, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за р.№783 від 28.11.2006 року.

У відповідності до п. 1.1. договору іпотеки, відповідач з метою забезпечення виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, пр.-т Миру, буд. 17/2.

Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 08.10.2004 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації від 08.10.2004 р., за реєстраційним № 7813492, номер запису 1884 в книзі 15, і не має жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13, звернуто на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 листопада 2006 року, а саме: нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та розташовані на земельній ділянці площею 1800 кв. м., що належить іпотекодавцю на праві користування за договором оренди землі від 07 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашиною О.П. 07 серпня 2003 року за р.№ 2778., предмет іпотеки є власністю Приватного підприємства «Югресурси» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 08.10.2004 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації від 08.10.2004 р., за реєстраційним № 7813492, номер запису 1884 в книзі 15, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою у процесі здійснення виконавчого провадження, з вартості якого підлягає сплаті заборгованість за кредитним договором № 0 від 28 листопада 2006 року в розмірі 473 697,39 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 284 747,03 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі сімсот сорок сім грн. 03 коп.) та 188 950,36 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят грн.. 36 коп.) відсотків за користування кредитними коштами. Стягнуто з Приватного підприємства «Югресурси» на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 473,95грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2014р. по справі № 915/1068/13, рішення господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. залишено без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Тобто, вказане рішення господарського суду набрало чинності з 22.05.2014р.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.ст. 124, 129 Конституції України рішення суду, що набуло законної сили має статус загальнообовязкового. В свою чергу, згідно із Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. зі справи «Совтрансавто-Холдинг» проти України» визначено, що «одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів». Принцип верховенства права закріплений ст. 8 Конституції України, а згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів.

Таким чином, враховуючи вищевказані норми Господарського процесуального кодексу, обставини, встановлені рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13, залишеним в силі постановою Одеського апеляційного господарського суду, що стосується статусу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» як забезпеченого кредитора з грошовими вимогами до боржника не потребують доказування при даному розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Будь-яких доказів повного погашення кредиторської заборгованості перед забезпеченим кредитором боржник за кредитним договором ані до господарського суду, ані до апеляційного суду не надав, хоч відповідну ухвалу від 13.04.2017р. з цього приводу Одеський апеляційний господарський суд направляв ліквідатору по справі.

До апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 78466119 від 19.01.2017р. (далі по тексту - Інформаційна довідка).

Відповідно до Інформаційної довідки, в реєстрі зареєстровано об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, за адресою: АДРЕСА_1; власником данного майна зазначено - Приватне підприємство «Югресурси» (). В розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки» вчинено два записа:

1)Номер запису про іпотеку: 14727701

Підстави виникнення іпотеки: іпотечний договір, виданий 02.11.2005;

Іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «Актаніум»;

Іпотекодавець: Приватне підприємство «Югресурси» ().

2)Номер запису про обтяження: 14725783

Підстави виникнення обтяження: іпотечний договір, виданий 28.11.2006;

Вид обтяження: заборона на нерухоме майно;

Особа, майно/права якої обтяжуються: закрите акціонерне товариство «Югресурси» ();

Обтяжувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк»;

Зміст, характеристика обтяження: Заборона зареєстрована в реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за р. № 783. Іпотекодержатель - АКІБ «УкрСиббанк». ІПОТЕКА Є НАСТУПНОЮ.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Частино 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що майно: нерухоме майно - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності боржнику - Приватному підприємству «Югресурси», перебувають одночасно в іпотеці у двох юридичних осіб - ТОВ «Актаніум» та ПАТ «Дельта Банк».

Згідно ст. 13 Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об'єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об'єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

Таким чином, передання нерухомого майна - нежитлових приміщень більярд-клубу з майданчиком, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, в наступну іпотеку, а саме ПАТ «Дельта Банк», не протирічить ст. 13 Закону «Про іпотеку», оскільки спочатку вищезазначено майно знаходилась в іпотеці в однієї особи - АКІБ «УкрСиббанк», а в подальшому передано в іпотеку іншій особі ПАТ «Дельта Банк» та забезпечувало зобов'язання за двома різними кредитними договорами. Окрім того запис про наступну іпотеку є чинним, та сторонами у справі не доведено належними та допустимими доказами вилучення запису про обтяження: 14725783.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що при здійсненні продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, ліквідатор повинен отримати згоду кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. При цьому цей Закон не робить виключення із загального правила щодо наступних іпотекодержателів.

В матеріалах оскарження відсутні докази того, що Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» була надана згода на продаж заставного майна - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в судовому засіданні також підтверджено, що ліквідатор не звертався до Банку для отримання згоди на продаж вищезазначеного нерухомого майна. Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ліквідатором в порушення вимог ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, не отримано згоду на продаж заставного майна - нежитлові приміщення більярд-клубу з майданчиком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від заставного кредитора ПАТ «Дельта Банк». Судом така згода також не надавалась.

З цих же причин наступний іпотекодержатель в особі ПАТ «Дельта Банк» не був письмово повідомлений організатором аукціону про майбутні торги, що є порушенням ст. 58 ч. 1 Закону та п. 3.5 Договору № 12/16 від 12.01.2016р. на організацію продажу майна банкрута з аукціону саме на стадії підготовки до проведення аукціону та негативно впливає на законні права забезпеченого кредитора.

Статтею 49 Закону про банкрутство встановлено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Частинами 4-7 зазначеної норми визначено, що суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом в порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку та основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону. Учасниками аукціону можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземні юридичні особи, які подали необхідні документи та пройшли процедуру реєстрації виконавцем аукціону відповідно до цього Закону.

Початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим та підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону (ч. 1, 2 ст. 57 Закону про банкрутство).

Згідно до ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, вимоги до змісту якого визначено ст. 59 цього Закону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Згідно п. 3.5 Договору № 12/16 від 12.01.2016р. на організацію продажу майна банкрута з аукціону Виконавець (Універсальна біржа «Південь») письмово повідомляє про проведення аукціону Замовника та власника майна. У разі продажу майна, що є предметом забезпечення, Виконавець також повідомляє цього кредитора.

Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням (ч. 3, 4 ст. 58 Закону про банкрутство).

У відповідності до ч. 1 ст. 63 названого Закону організатор забезпечує доступ до місця проведення аукціону учасникам аукціону, замовнику аукціону та особам, указаним замовником, працівникам державних органів при виконанні їхніх службових обов'язків та представникам засобів масової інформації.

Відповідно до вимог статті 69 Закону про банкрутство протокол про проведення аукціону складається організатором аукціону негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця. У протоколі зазначаються: майно, що запропоноване для продажу; кількість учасників аукціону; початкова вартість; ціна, запропонована переможцем аукціону, або відомості про те, що аукціон закінчився без визначення переможця; ціна або частина ціни, сплачена переможцем; найменування і місцезнаходження (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові і місце проживання (для фізичної особи) переможця торгів; адреса сторінки веб-сайту, на якій розміщено відомості про проведення аукціону; номер банківського рахунку, на який мають бути перераховані кошти за придбане майно. До протоколу додається засвідчений організатором текст договору, вказаний в оголошенні про проведення аукціону.

Частиною 3 статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

12 січня 2016 року між ПП «Югресурси» та УБ «Південь» укладено договір № 12/16 на організацію продажу майна банкрута з аукціону, у відповідності з п. 1.2 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки щодо організації підготовки та проведення продажу з аукціону майна банкрута ПП «Югресурси».

У відповідності з п. 1.2 договору для проведення аукціону сторони укладають окрему додаткову угоду до договору. Додаткова угода повинна містити: номер лоту (лотів), назву та істотні характеристики майна, місцезнаходження майна, початкову вартість майна, умови показу майна, крок аукціону, можливість зниження початкової вартості, строки продажу майна.

Пунктом 3.15.1 договору визначено, що сторони укладають додаткову угоду щодо продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу із зазначенням конкретного майна та початкової вартості. Перший аукціон здійснюється у вигляді продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за ціною, що дорівнює сукупній вартості вимог кредиторів.

27 грудня 2016 року між ПП «Югресурси» та УБ «Південь» укладено додаткову угоду №1 до договору № 12/16 на організацію продажу майна банкрута з аукціону у відповідності з якою замовник доручив, а виконавець прийняв на себе обов'язки щодо організації підготовки та проведення продажу з аукціону майна банкрута ПП «Югресурси», а саме лот № 486 - цілісний майновий комплекс, що складається з нерухомого майна - нежитлові приміщення № 6 більярд - клубу на I-му поверсі в літ. А-2 з майданчиком з навісом з піччю - гріль за літ. Б, за адресою: АДРЕСА_1. Початкова вартість майна визначена у сумі 1 209 622,62грн., що дорівнює сукупності визнаних у встановленому Законом порядку вимог кредиторів.

Пунктом 2.2. додаткової угоди № 1 визначено дату проведення аукціону - протягом трьох календарних місяців з дати укладення цієї угоди. Аукціон повинен бути призначений на дату, не менш ніж 15 робочих днів з дати виходу публікації про аукціон на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України та на веб - сайті Міністерства юстиції України.

У відповідності з п.п. 2.7, 2.8 додаткової угоди сторони визначили, що крок аукціону складає 0,5 % від початкової вартості продажу майна, перший аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості на першому аукціоні.

28.12.2016р. на сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України було опубліковано оголошення за № 38917 про призначення аукціону з продажу майна ПП «Югресурси» у вигляді цілісного майнового комплексу, до складу якого включено нерухоме майно - нежитлові приміщення № 6 більярд - клубу на 1-му поверсі в літ А-2 з майданчиком з навісом з піччю - гріль за літ. Б, за адресою: АДРЕСА_1. Строк для подачі заявок на участь в торгах встановлено до 30.12.2016р.

У відповідності до протоколу № 486 30 січня 2017 року відбувся аукціон з продажу майна банкрута ПП «Югресурси» у вигляді цілісного майнового комплексу, участь у якому взяли дві особи: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 Переможцем аукціону стала ОСОБА_15, запропонувавши найвищу ціну 1215670,73 грн.

25.04.2017р. Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного господарського суду надано заяву заставного кредитора з додатками, ухвали господарського суду Миколаївської області від 19.12.2016р., 13.04.2017р. по справі № 915/1237/14.

Як вбачається із ухвал господарського суду Миколаївської області від 19.12.2016р., 13.04.2017р. по справі № 915/1237/14, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до господарського суду Миколаївської області із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 1 169 477,82грн. Станом на теперішній час заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не розглянута та ПАТ «Дельта Банк» - не визнаний кредитором по справі № 915/1237/14.

У судовому засіданні 27.04.2017р. представник ПАТ «Дельта Банк» надав усні пояснення про те, що 26.04.2017р. господарський суд Миколаївської області виніс ухвалу про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про визнання заставним кредитором у справі № 915/1237/14 про банкрутство ПП «Югресурси».

З даного приводу колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за належне зазначити наступне:

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Закону про банкрутство, кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство передбачено, що розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Згідно п. 47 Постанови Пленуму Верховного суду України № 15 від 18.12.2009р. «Про судову практику в справах про банкрутство» кредитори, вимоги яких забезпечено заставою майна боржника, мають право подавати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника після порушення провадження у справі про банкрутство. Однак вимоги цієї категорії кредиторів незалежно від їх звернення із заявою встановлюються розпорядником майна згідно з даними обліку боржника, а також за даними державного реєстру застав.

Тобто, незалежно від наявності заяви забезпеченого кредитора з грошовими вимогами до боржника, розпорядник майна (ліквідатор) зобов'язаний внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

- з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

- заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

- у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

- веде реєстр вимог кредиторів;

- подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, законодавець чітко визначив одну із першочергових завдань ліквідатора це виявлення майна боржника.

Як вже було зазначено вище відомості щодо нерухомого майна юридичної особи містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в яких також зазначено і про їх обтяження. Таким чином, при належному виконанні своїх обов'язок ліквідатор мав змогу дізнатися про наявність обтяження Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ще задовго до подання Банком заяви про визнання кредитором у справі. Окрім того, відповідно до вимог ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство ліквідатор зобов'язаний був отримати витяг з державного реєстру застав та окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави.

Окрім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у разі якщо в бухгалтерському обліку боржника відсутні відповідні дані щодо активів боржника, ліквідатор зобов'язаний під час виконання повноважень для виявлення можливої дебіторської заборгованості підприємства банкрута самостійно виявити дане майно боржника у тому числі і шляхом здійснення безоплатного пошуку відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо боржника.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що 27.04.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшли копії матеріалів справи, витребувані від господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до отриманих копій документів із матеріалів справи № 915/1237/14 вбачається, що в матеріалах справи міститься перелік майна ПП «Югресурси», що перебуває у заставі або є обтяження у інший спосіб. Відповідно до означеного переліку нежитлове приміщення більярд-клубу з майданчиком, адреса АДРЕСА_1 перебуває в обтяженні у:

- ПАТ «Укрсоцбанк», сума грошових вимог кредитора 621 682,20грн., підстави виникнення зобов'язання: кредитний договір № 138 МК від 02.11.2005р., договір іпотеки № 4545 від 02.11.2005р.;

- ПАТ «Дельта Банк», сума грошових вимог кредитора 473 697,39грн., підстави виникнення зобов'язання: кредитний договір № 0 від 28.11.2006р., договір іпотеки № 3712 від 28.11.2006р.

Даний перелік майна ПП «Югресурси», що перебуває у заставі або є обтяження у інший спосіб, підписаний ліквідатором ПП «Югресурси» - І.В. Науменко.

Відповідно до постанови господарського суду Миколаївської області від 02.09.2014р. про визнання ПП «Югресурси» банкрутом, 10.04.2014р. засновниками ПП «Югресурси» прийнято рішення № 2/14, яким виконання обов'язків ліквідатора покладено на Науменко Ірину Вікторівну.

У зв'язку з реєстрацією шлюбу, ліквідатор Науменко І.В. змінила прізвище на Дятлова, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.06.2014.

Таким чином, Дятлова І.В. (дівоче прізвище Науменко), будучи ліквідатором ПП «Югресурси» під час здійснення процедури досудової самоліквідації була обізнана про наявність обтяження майна ПАТ «Дельта Банк» та про наявність грошових вимог ПАТ «Дельта Банк». Тобто, ліквідатору Дятловій І.В. ще з часів проведення досудової ліквідації було відомо про наявність заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 473 697,39грн. (дана сума заборгованості повністю співпадає із сумою, зазначеною у рішенні господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13), однак виставляючи на продаж майно боржника та зазначаючи вартість цілісного майнового комплексу як сукупну суму вимог усіх кредиторів, ліквідатор Дятлова І.В. за власної халатності не врахувала суму вимог ПАТ «Дельта Банк», які вже на той час були встановлені рішенням господарського суду Миколаївської області, та у відповідності до приписів ст. 35 ГПК України не підлягали доведенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство, ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Ч. 1 ст. 43 Закону про банкрутство передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Як свідчить оприлюднене 28.12.2016 оголошення з продажу нерухомого майна банкрута, початкова вартість цілісного майнового комплексу була встановлена в розмірі 1209622,62грн., що дорівнює сукупності визнаних у встановленому Законом порядку вимог кредиторів, без можливості зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, крок аукціону встановлено 0,5% від початкової вартості лоту, що складає 6048,11 грн.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційного господарського суду ліквідатором не вірно визначено початкову вартість майна боржника, без врахування вимог ПАТ «Дельта Банк», зазначених у рішенні господарського суду Миколаївської області від 11.03.2014р. у справі № 915/1068/13.

З приводу заявленої кредиторами підстави щодо порушення ст. 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» шляхом встановлення двох денного строку з моменту публікації оголошення про проведення аукціону для прийняття заявок на участь в аукціоні, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Згідно оголошення про проведення аукціону з номером публікації № 38917, оприлюдненого 28.12.216р. на сайті ВГСУ, кінцевою датою представлення заявок на участь у торгах визначено до 30.12.2016р. о 16:00.

У відповідності до ст. 58 Закону про банкрутство, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник. Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Згідно ст. 59 ч. 1 Закону оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах.

З огляду на наведене, положення ст. 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не містять обмежень конкретним терміном у часі для прийняття заявок на участь у аукціоні, або у повторному та другому повторному аукціоні, але текст оголошення відповідно до ст. 59 Закону має містити конкретні відомості щодо строку та часу подачі заявок на участь в аукціоні.

Відповідно до п. 4.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 16 «Про затвердження Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство» першим днем перебігу строку, визначеного частиною першою статті 58 Закону, є день, наступний за днем останнього оприлюднення.

Як вже було зазначено вище, оголошення про проведення аукціону оприлюднено 28.12.2016р., тобто перебіг строку почався з 29.12.2016р.

Ч. 8 ст. 49 Закону про банкрутство передбачає, що замовнику та організатору забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію. Усім учасникам аукціону гарантується рівний доступ до будь-якої інформації про майно, виставлене для продажу, а також про хід підготовки та проведення аукціону.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що за два неповні дні учасники, які бажали б взяти участь в аукціоні, зобов'язані були підготувати та подати повний пакет документів для участі в аукціоні, сплатити гарантійний внесок, а також у разі бажання скористатися правом, наданим п. 4 ст. 58 Закону про банкрутство, ще й встигнути ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Встановлений колегією суддів факт обмеження строку подання заявок на участь в аукціоні з продажу майна боржника в два дні та ще напередодні новорічних свят є підставою вважати, що порушено рівність для потенційних учасників аукціону. Закон передбачає реальну можливість для замовника та організатора аукціону встановити розумний строк для подачі заявок на участь в аукціоні, оскільки найменший строк від публікації оголошення до дати проведення торгів складає 15 робочих днів. Обмеження такого строку фактично приводить до недопуску усіх бажаючих до аукціону, негативно впливає на передбачений Законом принцип продажу майна на відкритих торгах з широким колом учасників за найвищою ціною, тому є неприпустимим у справі про банкрутство.

Аналізуючи матеріали справи й законодавство, що регулює спірні питання, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції щодо достатності даного терміну для пред'явлення заявок на участь у торгах помилковими та зробленими при неповному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

До предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Виходячи із зазначених приписів закону, колегія суддів вважає, що законодавцем передбачено право та встановлені певні гарантії потенційних покупців щодо можливості отримання ними достовірної інформації стосовно майна, яке підлягає продажу на аукціоні, а також подачі заявок на участь в аукціоні у розумний для реалізації такого права строк.

Водночас, оголошення про проведення аукціону, яке вже зазначалось вище, опубліковане 28.12.2016р. на сайті Вищого господарського суду України, містило строк реєстрації для участі в аукціоні - до 30.12.216р. до 16:00, що не є розумним строком для отримання потенційними покупцями повної та всебічної інформації щодо об'єктів продажу, а також подачі необхідних документів, передбачених ч. 3 ст. 60 Закону про банкрутство.

Колегія суддів зазначає, що метою аукціону є продаж майна за найвищою ціною, тому порушення порядку проведення аукціону може суттєво звузити кількість осіб, які мали б можливість прийняти участь у аукціоні з продажу майна банкрута, що в результаті позбавляє кредиторів права отримати більшу суму з реалізації майна.

Що стосується наявності обтяження майна, яке виступає предметом продажу, слід пояснити наступне:

Колегія суддів апеляційного суду ознайомилась з оголошенням про проведення аукціону з продажу майна ПП «Югресурси», призначеного на 30.01.2017р., на сайті Вищого господарського суду України, з додатками до оголошення та встановила, що оголошення містить відомості про наявність обтяження майна, яке виставлено на аукціон.

Відповідно до ст. 50 Закону про банкрутство однією з обов'язкових умов договору купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів є відомості про наявність або про відсутність обтяжень стосовно майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Зі змісту норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які регулюють продаж майна банкрута випливає, що торги визнаються недійсними лише в випадках, коли під час їх підготовки і проведення були допущені порушення, що могли вплинути на результати торгів і порушують права та законні інтереси особи, яка їх оспорює.

Під час підготовки та проведення аукціону наявність обтяження не вплинула і не могла вплинути на результати аукціону.

При цьому, колегія суддів дійшла висновку, що наявність обтяження несе лише один негативний наслідок - це необхідність переможцю аукціону здійснити ряд заходів, пов'язаних зі зняттям обтяження з придбаного на аукціоні майна.

Відповідно до протоколу проведення аукціону 30.01.2017р. переможцем аукціону стала ОСОБА_15

Таким чином, витрати, пов'язані зі зняттям обтяження з майна, придбаного на аукціоні, покладаються на переможця аукціону, у даному випадку на ОСОБА_15, та можуть мати негативний наслідок саме для ОСОБА_15, як переможця даного аукціону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що майно, виставлене на аукціон, дійсно було під обтяженням, однак воно ніяк не могло вплинути на права та обов'язки усіх учасників аукціону, а лише на його переможця, яким стала ОСОБА_15, та яка не оскаржувала результати даного аукціону.

З врахуванням вищевикладеного, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Миколаївської області не відповідає обставинам справи та вимогам Закону в частині відмови у задоволенні заяви засновника Приватного підприємства «Югресурси» ОСОБА_11 про визнання результатів аукціону, проведеного 30.01.2017, недійсними, винесена з порушеннями норм процесуального та матеріального права, а тому ухвала господарського суду від 13.03.2017р. підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, яким заяву засновника Приватного підприємства «Югресурси» ОСОБА_11 про визнання результатів аукціону, проведеного 30.01.2017, недійсними, слід задовольнити.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Засновника ПП «Югресурси» ОСОБА_4 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017р. по справі №915/1237/14 скасувати.

Заяву засновника Приватного підприємства «Югресурси» ОСОБА_11 про визнання результатів аукціону, проведеного 30.01.2017р., недійсними, задовольнити.

Визнати недійсними результати аукціону з продажу майна Приватного підприємства «Югресурси», оформленого протоколом № 486 від 30.01.2017р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційні скарги на постанови (ухвали) апеляційного господарського суду подаються в порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Головуючий К.В. Богатир

Судді: М.А. Мишкіна

С.В. Таран