ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Справа № 901/70/13-г
Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючий, суддяЯценко О.В.,
Суддів Корсак В.А., Ходаківська І.П.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017
у справі№ 901/70/13-г
Господарського судуКиївської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Сідкон"
про Поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Сідкон"
доПублічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
простягнення 173 946,30 грн.
в засіданні взяли участь представники:

- позивача:Горбунов Д.І.
- відповідача :Поник В.В.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Сідкон" (позивач, заявник) звернувся до Господарського суду Київської області з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.10.2016 (суддя Ярема В.А.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Сідкон" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №901/70/13-г в частині видачі дубліката наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №901/70/13-г задоволено.

Видано дублікат наказу.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Суд виходив з тих мотивів, що враховуючи окупацію АР Крим та ліквідацію всіх державних органів та підтвердження позивачем втрати наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу дублікату наказу з огляду на норми ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

При цьому, встановивши обставини пред'явлення наказу до виконання та відсутність доказів закінчення виконавчого провадження, суд дійшов висновку про те, що строк виконання наказу до пред'явлення не закінчився, тому відмовив у задоволенні заяви в частині поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 (судді: Баранець О.М., Сітайло Л.Г., Жук Г.А.) ухвала Господарського суду Київської області від 10.10.2016 залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" в касаційній скарзі просить постанову та ухвалу скасувати з підстав порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, в задоволенні вимог заяви відмовити.

Заявник, з посиланням на норми ст. 120 ГПК України, вважає, що докази позивача про втрату наказу мають значення у випадку, коли наказ не було пред'явлено до виконання, тоді як встановлено, що наказ не було втрачено; втрата наказу державною виконавчою службою повинна підтверджуватися довідкою державного виконавця.

Таким чином, заявник вважає, що обставин втрати наказу не було підтверджено належними доказами, тому судом порушено норми процесуального закону.

ТОВ "Консалтингова компанія "Сідкон" у відзиві доводи касаційної скарги заперечує, вважає, що обставини втрати судового наказу обумовлені форс-мажорними обставинами (окупація АР Крим), які є загальновідомими, тому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані постанову апеляційного господарського суду та ухвалу місцевого господарського суду залишити без зміни,

Ухвалою від 28.04.2017 року колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого - Яценко О.В., суддів - Корсак В.А., Ходаківська І.П. касаційна скарга публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 11.05.2017.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про зупинення виконавчого провадження від 19.06.2013 року ВП №37500322 зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2013 року у справі №901/70/13-г про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" заборгованості за договором №719 від 30.06.2011 року та судового збору в сумі 3090,00 грн до 01.01.2014 року.

Таким чином, враховуючи пред'явлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідкон" до виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2013 року у справі № 901/70/13-г, що не заперечувалось сторонами, у той час як доказів закінчення виконавчого провадження суду не надано, суд першої дійшов висновку, що строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2013 у справі №901/70/13-г не закінчився.

При цьому, оскільки станом на дату подання заяви інформації щодо примусового виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.02.2013 року у справі №901/70/13-г як і відповідного наказу від державного виконавця не надходило, тому, враховуючи тимчасову окупацію Автономної Республіки Крим та ліквідацію всіх державних органів, та обставини втрати наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2013 у справі №901/70/13-г, в підтвердження чого надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Сідкон" №37 від 26.08.2016, суд визнав правомірним вимоги про видачу дублікату наказу відповідно до приписів ст. 120 ГПК України.

Касаційна інстанція не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки судами не враховано наступне.

За нормами ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані:

довідка установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу;

при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідкон" пред'явлено до виконання наказ Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.03.2013 року у справі № 901/70/13-г, а доказ закінчення виконавчого провадження суду не надано.

Таким чином, за встановлених обставин наказ стягувачем не втрачено.

Разом з тим, у випадку суб'єктивної поведінки стягувача, що зумовила втрату наказу, для видачі дублікату закон пов'язує обидві обставини: втрати наказу і не пред'явлення його до виконання. Тобто, при втраті наказу з вини стягувача він не міг бути пред'явлений до виконання.

Одночасно, закон передбачає можливість видачі дублікату наказу у випадку його втрати з вини інших осіб, що в такому випадку підтверджується довідкою установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку.

Отже, суд не врахував, що за обставин втрати наказу не з вини стягувача, відповідні обставини повинні бути підтверджені довідкою установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку (ст. 120 ГПК України).

Суд на це уваги не звернув, обставин, що свідчать про втрату наказу та належних доказі на їх підтвердження не з'ясував.

Крім того судом встановлено, що станом на дату подання заяви інформації щодо примусового виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.02.2013 року у справі №901/70/13-г як і відповідного наказу від державного виконавця не надходило та враховано обставини тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та ліквідацію всіх державних органів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі неможливості здійснювати діяльність на тимчасово окупованій території місце розташування державних органів, утворених відповідно до Конституції та законів України, визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, при встановлені обставин втрати наказу в період його знаходження на виконанні державної виконавчої служби в АР Крим, суду належить залучити до участі у справі відповідний орган державної виконавчої служби.

Без з'ясування за участі державного виконавця обставин наявності виконавчого провадження чи обставин його втрати, висновки судів про втрату наказу з вини інших осіб, зокрема державного виконавця не можна визнати обґрунтованими.

За вимогами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати обставин, що не були встановлені у рішенні або постанові, збирати нові докази, додатково перевіряти докази.

При таких обставинах, касаційна інстанція приходить до висновку, що судами при розгляді справи неправильно застосовані норми процесуального закону, що стосуються видачі дублікату наказу у зв'язку з чим оскаржувані постанова та ухвала підлягають скасуванню а справа передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 107, 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ :

1.Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 задовольнити частково.

2.Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 та ухвалу Господарського суду Київської області від 10.10.2016 у справі № 901/70/13-г Господарського суду Київської області скасувати.

3.Справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Головуючий суддяО.В. Яценко

СуддіВ.А. Корсак
І.П. Ходаківська