ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" квітня 2017 р. Справа № 12/096-11

Розглянувши скаргу № 31/13-1268 від 13.03.2017 року Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.11.2011 року у справі №12/096-11

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання»

про стягнення 680815,07 грн.

Суддя КошикА.Ю.

за участю представників:

від позмвача (стягувача): не зявився

від відповідача (боржника): ОСОБА_1

від ДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2011 року позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» про стягнення 680815,07 грн. задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» на користь Дочірньої компанії «Газ України» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» основний борг у сумі 532 998,84 грн.; 40 904,46 грн. пені; три проценти річних у розмірі 25 507,64 грн.; суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 79 279,20 грн.; 6787,00 грн. витрат на сплату державного мита; 235,26 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2011 року рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2011 року залишено без змін.

02.11.2011 року Господарським судом Київської області видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2011 року.

14.03.2017 року до Господарського суду Київської області від стягувача - Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надійшла скарга № 31/13-1268 від 13.03.2017 року на дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.11.2011 року у справі №12/096-11, в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, котрі виразились у винесенні постави про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП №52058236 від 17.02.2017 року та визнати недійсною зазначену постанову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2017 року суддю А.Ю.Кошика визначено для розгляду зазначеної скарги.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалою суду від 20.03.2017 року розгляд скарги призначено на 06.04.2017 року.

Боржник та представник Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, у судове засідання 06.04.2017 року не зявились. У звязку з чим, розгляд скарги відкладався до 18.04.2017 року. Також повторно зобовязано Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - подати відзив на скаргу з документальним обґрунтуванням його висновків, а також матеріали справи виконавчого провадження (з копіями у матеріали справи).

В судове засідання представники скаржника та виконавчої служби не зявились, Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відзив на скаргу та витребувані судом матеріали виконавчого провадження без поважних причин не надав.

Розглянувши в судовому засіданні 18.04.2017 року скаргу Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» № 31/13-1268 від 13.03.2017 року на дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.11.2011 року у справі №12/096-11, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено.

Як вбачається з викладених у скарзі обставин та підтверджується наданими скаржником доказами, виданий у справі № 12/096-11 наказ Господарського суду Київської області від 02.11.2011 про стягнення з Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованості в сумі 530851,17 грн. знаходився на примусовому виконанні в Бородянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Державним виконавцем органу ДВС 17.02.2017 року на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 52058236, яка надійшла на адресу ДК «Газ України» 01.03.2017 року разом з оригіналом виконавчого документа, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції стягуванча на вхідному листі органу ДВС від 17.02.2017 року № 946/15-3-22/3.

ДК «Газ України» вважає дії органу ДВС незаконними, а постанову від 17.02.2017 року про повернення виконавчого документа безпідставною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

Пунктом 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як зазначено у спірній постанові, підставою для повернення виконавчого документа органом ДВС зазначено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, рухоме та нерухоме майно у боржника знаходиться на праві користування, є власністю громади, кошти відсутні.

Однак, відповідні твердження про відсутність у боржника грошових коштів є безпідставними та необґрунтованими.

Зокрема, стягував зазначає, що на виконанні у Бородянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області також перебував наказ Господарського суду Київської області № 911/2619/14 від 17.10.2014 року про стягнення з боржника на користь ДК «Газ України» боргу в сумі 27 408,41 грн. Державним виконавцем 24.02.2017 року, керуючись п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним, фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до платіжного доручення від 29.12.2016 року вказані кошти надійшли на рахунок стягувача безпосередньо від КП КОР «Бородянкатеплопостачання».

Викладене спростовує твердження органу ДВС про відсутність коштів у боржника. За вказаним виконавчим документом кошти перераховані безпосередньо боржником, що свідчить про наявність у нього грошових коштів, їх не виявлення виконавчою службою та накладення арешту не на всі кошти боржника.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» є підприємством централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачання та надає відповідні послуги фізичним і юридичним особам.

Однак, в оскаржуваній постанові від 17.02.2017 року державним виконавцем зазначено, що рухоме та нерухоме майно у боржника знаходиться на праві користування, є власністю громади. В той же час, вказане майно використовується боржником при здійсненні господарської діяльності з метою отримання прибутку, на рахунки боржника надходять грошові кошти за надані послуги.

Відповідні обставини свідчать, що Бородянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання судового рішення, не виявлено всіх коштів боржника, не зясовано дійсного статусу його майна (не зазначено на підставі яких документів майно перебуває в користуванні), не накладено арешт на всі кошти та майно боржника.

Таким чином, зазначення державним виконавцем в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.02.2017 року ВП № 52058236 про відсутність у боржника грошових коштів є необґрунтованим і свідчить про безпідставність повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як визначено ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Тапкож, ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

В ході розгляду скарги виконавчою службою не спростовано наведені скаржником обставини, не надано матеріалів виконавчого провадження та доказів своєчасного і у повному обсязі вжиття заходів примусового виконання, зокрема, виявлення коштів боржника та виявлення всього майна боржника та зясування його дійсного статусу.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України вказує, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, у звязку з невжиттям державним виконавцем всіх заходів щодо примусового виконання рішень, виконавчий документ безпідставно повернуто стягувачу за постановою від 17.02.2017 року, що є порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року№ 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що Бородянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі.

За таких обставин, скарга Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» № 31/13-1268 від 13.03.2017 року на дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.11.2011 року у справі №12/096-11, є обґрунтованою, не спростована виконавчою службою і підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити скаргу Дочірньої компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» № 31/13-1268 від 13.03.2017 року на дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 02.11.2011 року у справі №12/096-11.

2. Визнати незаконними дії Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №52058236 від 17.02.2017 року.

3. Визнати недійсною постанову Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №52058236 від 17.02.2017 року.

Суддя А.Ю. Кошик