ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 922/4647/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Аюпова Р.М.

судді: Светлічний Ю.В. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв в інтересах держави в особі: 1. Чугуївської районна державна адміністрація, м. Чугуїв, 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого позивача - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П'ятигірське
про та за зустрічним позовом до про повернення земельних ділянок Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П'ятигірське 1. Чугуївської районної державної адміністрація, м. Чугуїв; 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків визнання договору поновленим
за участю представників сторін:

Прокурор - Горгуль Н.В., посв. від 29.10.2015р.;

Представник першого позивача (за первісним позовом) - ОСОБА_1, дов. від 03.06.2016р.;

Представник другого позивача (за первісним позовом) - не з'явився;

Представник відповідача (за первісним позовом) - не з'явився;

Третя особа - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв, в інтересах держави, в особі Чугуївської районної державної адміністрації, м. Чугуїв (перший позивач за первісним позовом), в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків (другий позивач за первісним позовом), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П'ятигірське (відповідач за первісним позовом), в якому просить суд зобов'язати ТОВ "Курганський бройлер" повернути Чугуївській РДА Харківської області земельну ділянку, площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку, площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки. Також прокурор покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2017р. об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду від 16.01.2017р., за клопотанням представника відповідача за первісним позовом, розгляд справи відкладено на 21.02.2017р. об 12:00 год.

21.02.2017р., через канцелярію господарського суду Харківської області, відповідачем подано зустрічну позовну заяву (вх. №5978) до Чугуївської районної державної адміністрації, м. Чугуїв та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій просить суд визнати визнати договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р. (з наступними змінами), укладеним між Чугуївською РДА та орендарем - ТОВ "Голден Кросс", правонаступником якого є ТОВ "Курганський бройлер", поновленим в своїй дії строком до 03.11.2017р.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначив, що протягом місяця після закінчення строку оренди з боку орендодавця не надходило жодних вимог щодо повернення земельної ділянки або повідомлень про припинення орендних відносин. Таким чином, оскільки TOB "Курганський Бройлер" продовжувало користуватися орендованими земельними ділянками, про що не заперечував орендодавець, договір вважається поновленим на строк до 03 листопада 2017 року, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що була чинною станом на 03.11.2011р.).

Розглянувши зустрічну позовну заяву та додані до неї документи, суд визнав їх такими, що відповідають вимогам ст.ст. 1, 2, 3, 5, 10, 12, 21, 32 - 38, 45, 54-58 ГПК України, та ухвалою від 21.02.2017р. прийняв зустрічну позовну заяву ТОВ "Курганський бройлер" (вх. № 5978 від 21.02.2017р.) до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду від 23.02.2017р., залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого позивача за первісним позовом - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21-А, корп. 1).

Крім того, вищезазначеною ухвалою, за клопотанням представника першого позивача за первісним позовом, продовжено строк розгляду справи до 13.03.2017р.

03.03.2017р. прокурор надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому проти задоволення зустрічного позову заперечував та зазначив, що орендар (TOB "Курганський бройлер") в порушення вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувся до орендодавця (Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області) з листом про намір продовжити договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, який було зареєстровано 31.10.2011, тобто пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Крім того, у порушення вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендарем (TOB "Курганський бройлер") до вищевказаного листа про намір продовжити договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 не було додано проекту додаткової угоди.

07.03.2017р. 2-й позивач за первісним позовом надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні як первісного позову так і зустрічного, оскільки з 01.01.2013 року розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів є Головне управляння Держгеокадастру у Харківській області, а не Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2017р., з огляду на те, що дана справа є складною за своїм правовим характером та потребує детального розгляду та об'єктивної оцінці зібраних у ній документальних доказів та висновку судового експерту, з метою повного і всебічного з'ясування усіх обставин спору, для розгляду справи № 922/4647/16 призначено судову колегію.

За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів, для розгляду даної справи призначена судова колегія у складі: головуючий суддя Аюпова Р.М., судді Светлічний Ю.В., Лаврова Л.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2017р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 27.03.2017р. о 12:15 год.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 27.03.2017р., 11.04.2017р. розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 25.04.2017р. прокурор та представник 1-го позивача первісний позов підтримали. Проти задоволення зустрічного позову заперечували.

Представник 2-го позивача за первісним позовом у судове засідання 25.04.2017р. не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання 25.04.2017р. не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у звязку з хворобою представника, просив відкласти слухання по даній справі.

У судове засідання 25.04.2017р. представник третьої особи не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. N 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" роз'яснено, що під час розгляду справи мають місце заявлення численних необґрунтованих відводів суддям господарських судів, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одночасного оскарження судових рішень в апеляційному і в касаційному порядку, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені, тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, беручи до уваги неодноразове відкладення розгляду даної справи, зокрема, і за клопотанням відповідача за первісним позовом, судова колегія вважає, що відповідачу за первісним позовом була надана достатня можливість для надання пояснень і заперечень. Крім того, відповідачем за первісним позовом не надано жодного доказу в підтвердження викладених в клопотанні обставин (хвороби представника) та обґрунтування неможливості направлення іншого представника.

За таких підстав, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю обставин викладених в цьому клопотанні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, на підставі розпорядження районної державної адміністрації № 574 від 12.10.2005, між Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області та TOB "Голден Кросс" укладено договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р. (далі - договір). Вказаний договір оренди зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.11.2005 за №06.

Відповідно до п.п. 1, 2 договору, орендодавець (Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області) надав, а орендар приймав в довгострокове платне користування земельну ділянку загальною площею 12,5 га, у тому числі земельну ділянку площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473) сільськогосподарського призначення (рілля), що знаходяться на території Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Пунктом 3 договору встановлено, що на вказаній земельній ділянці не знаходяться об'єкти нерухомого майна, а також відсутні інші об'єкти інфраструктури.

Згідно з п. 15 договору, земельна ділянка передається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

06.05.2008р. між Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області та TOB "Курганський бройлер" укладено угоду про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 24.10.2005р.

Відповідно до п.п. 1, 4 вказаної угоди у зв'язку з реорганізацією TOB "Голден Кросс", орендарем вказаної земельної ділянки та правонаступником всіх прав та обов'язків визначено TOB "Курганський бройлер", визначено строк дії договору - 6 років, до 03.11.2011р.

Згідно з п. 37 договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 21 договору оренди землі від 24.10.2005 (в редакції від 06.05.2008), після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

31.10.2011р. TOB "Курганський бройлер" звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом, в якому просило продовжити термін дії договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р.

У відповідь на вищезазначений лист, Чугуївська районна державна адміністрація направила лист №4296-17 від 24.11.2011р., в якому у звязку з тим, що Філія "Голден Кросс" TOB "Курганський бройлер" має правовий статус субєкта без права юридичної особи, просила відповідача за первісним позовом надати для розгляду повний пакет документів юридичної особи та лист щодо продовження терміну дії договору оренди землі на відповідну земельну ділянку від юридичної особи, на яку буде оформлена угода, або надати копію довіреності згідно з якою філія має право представляти інтереси юридичної особи.

15.12.2011р. TOB "Курганський бройлер" повторно звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом №299 від 14.12.2011р., в якому просило продовжити термін дії договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р. До вказаного листа відповідачем за первісним позовом додано пакет документів юридичної особи.

У відповідь на вищезазначений лист, Чугуївська районна державна адміністрація направила лист від 13.06.2012р., в якому повідомила, що надані TOB "Курганський бройлер" документи не містять підстави для набуття права оренди земельних ділянок, які перебувають в державній або комунальній власності, яке здійснюється виключно на аукціонах. Крім того, Чугуївська районна державна адміністрація повідомила про неможливість на той час розгляду заяв юридичних осіб про передачу в оренду земельної ділянки.

24.02.2012р. TOB "Курганський бройлер" звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом, в якому просило продовжити термін дії договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р.

В 2014 році TOB "Курганський бройлер" повторно звернулось до Чугуївської районної державної адміністрації з листом № 300 від 11.04.2014р., в якому просило продовжити термін дії договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р.

У відповідь на вищезазначений лист, Чугуївська районна державна адміністрація направила лист № 02-37/1710 від 15.05.2014р., в якому повідомила TOB "Курганський бройлер" про те, що з січня 2013 року районна державна адміністрація не має повноважень щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, оскільки такі повноваження віднесені до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів (Головного управління Держземагентства у Харківській області).

Прокурор, звертаючись з первісним позовом зазначає, що орендар (ТОВ "Курганський бройлер") в порушення вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувся до орендодавця (Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області) з листом про намір продовжити договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005, який було зареєстровано 31.10.2011, тобто пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, що свідчить про закінчення дії вказаного договору та необхідність повернення спірних земельних ділянок.

В свою чергу, ТОВ "Курганський бройлер" в своїй зустрічній позовні заяві зазначає, що протягом місяця після закінчення строку оренди з боку орендодавця не надходило жодних вимог щодо повернення земельної ділянки або повідомлень про припинення орендних відносин. Таким чином, оскільки TOB "Курганський Бройлер" продовжувало користуватися орендованими земельними ділянками, про що не заперечував орендодавець, договір вважається поновленим на строк до 03 листопада 2017 року, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що була чинною станом на 03.11.2011р.).

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються зустрічні позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, колегія суддій дійшла висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно приписів частини 1 статті 14 Конституції України, частини статті 1 Земельного кодексу України, земля - є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Земельним кодексом України встановлюється порядок володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у комунальній та державній власності.

Згідно статті 148 ГК України, земля - є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою, відповідно до Земельного кодексу України та інших законів.

За статтею 2 ЗК України, земельними відносинами - є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами, в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами землі в межах території України, земельні ділянки на права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

В силу частини 1 статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими, відповідно до них, нормативно-правовими актами, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами.

Право власності на земельну ділянку поширюються в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Відповідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Також, згідно з частиною 1 статті 124 ЗК України (у відповідній редакції) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На підставі ч. 2 статті 125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (частина 2 статті 126 ЗК України).

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За приписами ст. 1 ЗУ "Про оренду землі" та ст. 93 ЗК України, оренда землі - це, засноване на договорі, строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Судова колегія наголошує, що цивільний кодекс України передбачає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 ЦК України і ч. 1 ст. 777 цього Кодексу.

Так, за змістом положень ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 цього Кодексу, наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що була чинною станом на 03.11.2011р.), яка конкретизує порядок такої пролонгації.

За змістом вказаної норми (ч. 1) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч. 6).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч. 8).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч. 10).

Таким чином, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у ч. 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Всупереч зазначеним вимогам закону, ТОВ "Курганський бройлер" з порушенням встановленого ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" місячного строку до закінчення дії договору звернулося до орендодавця із заявою про продовження строку його дії.

Крім того, у порушення вимог ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендарем (ТОВ "Курганський бройлер") до вищевказаного листа про намір продовжити договір оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005 не було додано проект додаткової угоди.

Враховуючи порушення ТОВ "Курганський бройлер" строку для звернення до орендодавця із заявою про продовження строку дії договору оренди, беручи до уваги ненадання згоди Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області на продовження терміну дії спірного договору, переважне право позивача за зустрічним позовом на укладення договору оренди землі припинилось.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", на яку посилається позивач за зустрічним позовом, передбачено іншу підставу поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

В той же час, як вже було зазначено, Чугуївська районна державна адміністрація направила позивачу за зустрічним позовом лист №4296-17 від 24.11.2011р., в якому у звязку з тим, що Філія "Голден Кросс" TOB "Курганський бройлер" має правовий статус субєкта без права юридичної особи, просила відповідача за первісним позовом надати для розгляду повний пакет документів юридичної особи та лист щодо продовження терміну дії договору оренди землі на відповідну земельну ділянку від юридичної особи, на яку буде оформлена угода, або надати копію довіреності згідно з якою філія має право представляти інтереси юридичної особи.

Отже, вищезазначеним листом Чугуївська районна державна адміністрація на той час відмовила позивачу за зустрічним позовом в поновлені спірного договору оренди, при цьому, вказаний лист був направлений TOB "Курганський бройлер" 24.11.2011р., тобто протягом одного місяця після закінчення строку договору, як того вимагає ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Таким чином, твердження позивача за зустрічним позовом щодо відсутності письмових заперечень відповідача за зустрічним позовом протягом одного місяця, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", та автоматичне продовження договору оренди земельної ділянки не відповідають дійсності.

Не надання згоди Чугуївською районною державною адміністрацією на поновлення спірного договору підтверджується листами останньої та неодноразовими зверненнями позивача за зустрічним позовом, за наслідками яких спірний договір так і не було продовжено.

Крім того, частиною 10 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" установлено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Так, фактичним обстеженням, проведеним 18.04.2016р. членами робочої групи, а саме: начальником Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області, завідувачем юридичного сектору апарату Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням і охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, сертифікованого інженера - землевпорядника встановлено, що земельні ділянки площами 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), розташовані на сільськогосподарських землях державної форми власності (сільськогосподарські угіддя - рілля) та відносяться до особливо цінних земель агровиробничої групи ґрунтів 54 л - чорноземи типові середньо гумусні легко глинисті відповідно до інформації Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області від 02.07.2016.

За результатами вищевказаного обстеження земельних ділянок, розташованих на території Новопокровської селищної ради за межами населеного пункту, 26.08.2016р. складено акт перевірки, яким встановлено порушення TOB "Голден Кросс" (TOB "Курганський бройлер") вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 30 спірного договору, орендар має право в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі та споруди.

Водночас, на земельній ділянці площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), на особливо цінних землях, розташовані об'єкти капітального будівництва, а саме: пташники з прибудовами у кількості 3 будівель та будівля санпропускника.

Крім того, на земельній ділянці площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472), яка також відноситься до особливо цінних земель, розташовані об'єкти капітального будівництва, а саме: пташники з прибудовами у кількості 8 будівель та будівля сторожки.

Будь - яких дозволів на будівництво зазначених пташників Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області нікому не надавала.

Згідно інформації від 02.03.2016р., наданої TOB "Курганський бройлер" на лист Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 09.02.2016р. встановлено, що на території філії "Голден Кросс" TOB "Курганський бройлер", яка знаходиться за адресою: смт. Новопокровка, вул. Польова, 1 (земельна ділянка площею 12,5 га) збудовані та використовуються у виробництві пташники, власником зазначеної нерухомості є TOB "Курганський бройлер".

Крім того, факт, що вказані будівлі самовільно збудовані, підтверджується генеральним планом на майно за вищевказаною адресою та переліком самовільних будівель, визначених за результатами проведеної технічної інвентаризації КП "Чугуївське МБТІ" станом на 30.06.2012р.

Водночас, розроблені архітектурно-планувальні завдання № 6 та № 7 не дають права на початок будівельних робіт щодо вказаних об'єктів нерухомості та освоєння вищевказаних земельних ділянок.

Таким чином, ТОВ "Курганський бройлер" на земельній ділянці, що використовується згідно договору оренди № 04-15/41 від 24.10.2005, самовільно побудовані будівлі пташників в загальній кількості 11 будівель з прибудовами та навісами, будівля санпропускника та будівля сторожки (порядкові номери 1, 2, 3, 7, 8 у переліку самовільних будівель).

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської Продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Так, земельна ділянка виділялась із земель запасу сільськогосподарського призначення за рахунок сільськогосподарських угідь ріллі (п. 16 договору).

Згідно з додатком 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, рілля включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці.

Відповідно до ст. 20 ЗК України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст. ст. 31, 33-37 ЗК України.

Зміна виду використання угідь можлива відповідно до ст. 52 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 02.10.2013 № 396, Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2011 № 1134.

Таким чином, орендарем незаконно самовільно змінено цільове призначення виду використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення (рілля), розташованих на особливо цінних землях, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення несільськогосподарських угідь, чим порушено вимоги п.п. 15-19 договору оренди № 04-15/41 від 24.10.2005, оскільки вказані землі передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з забороною зміни цільового призначення.

При цьому, порушено вимоги ч. 2 ст. 20 ЗК України в редакції, що діяла протягом дії зазначеного договору оренди та вимоги абз. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України в поточній редакції, оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною ОСОБА_2 АРК, ОСОБА_2 Міністрів АРК, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Судова колегія наголошує, що зміна цільового призначення виду використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення після укладення спірного договору оренди землі, унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові Верховного суду України від 25.05.2016р. у справі № 3-312гс16 (911/1707/15).

Відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області від 17.11.2016 встановлено, що з 01.01.2013 по теперішній час TOB "Курганський бройлер" не зверталось до Головного управління щодо поновлення вищевказаного договору оренди землі, додаткова угода щодо поновлення договору оренди Головним управлінням не укладалась.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що дія договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р. припинилась у звязку із закінчення строку, на який його було укладено, тобто з 03.11.2011р.

За таких підстав, вимоги позивача за зустрічним позовом є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у зустрічному позові, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Щодо первісного позову, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 21 спірного договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

В ч. 1 ст. 785 ЦК України також зазначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічний припис міститься в ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", згідно якої, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Як вже було встановлено судовою колегією, станом на час розгляду справи, термін дії договору оренди землі № 04-15/41 від 24.10.2005р. скінчився.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може відбуватись у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Водночас, колегія суддів зазначає, що, відповідно до інформації, наданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківської області встановлено, що у в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо об'єктів будівництва за адресою: вул. Польова, 1, смт. Новопокровка, Чугуївський район, Харківська область, де замовниками є філія TOB "Голден Кросс" чи TOB "Курганський бройлер", відсутня.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги використання спірних земельних ділянок відповідачем за первісним позовом без правовстановлюючих документів, оскільки термін дії договору № 04-15/41 від 24.10.2005 (зі змінами) скінчився ще у листопаді 2011 року, судова колегія приходить до висновку, що позовна вимога про зобов'язання ТОВ "Курганський бройлер" повернути Чугуївській РДА Харківської області земельну ділянку, площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку, площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої, при відмови у задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються, а при задоволенні позову - витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Оскільки в задоволенні зустрічного позову було відмовлено, судові витрати за його подання не відшкодовуються.

Беручи до уваги задоволення первісного позову, витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову покладаються на відповідача за первісним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 27, 29, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" (64252, Харківська область, Балаклійський район, с. П'ятигірське, вул. Першотравнева, 1, ) повернути Чугуївській районній державній адміністрації Харківської області (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. К. Лібкнехта, 29, ) земельну ділянку площею 9,9508 га (кадастровий номер :01:000:0472) та земельну ділянку площею 2,5492 га (кадастровий номер :01:000:0473), загальною площею 12,5 га, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він їх одержав в оренду, шляхом звільнення від будівель пташників, в загальній кількості 11 будівель, з прибудовами та навісами, будівлі санпропускника та будівлі сторожки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер" (64252, Харківська область, Балаклійський район, с. П'ятигірське, вул. Першотравнева, 1, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) - 1378,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повне рішення складено 28.04.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

справа № 922/4647/16