РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017Справа №910/2297/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж»

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «-Агро Сервіс-»

про визнання договору на відкриття банківського рахунку недійсним

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Жидкий А.М. (доі. №16 від 23.02.2017);

від відповідача - Гаврилова В.А. (за дов.);

від третьої особи - Адамович Є.В. (дов. від 25.10.16);

Кривенда М.В. (дов. від 15.02.17);

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Форсаж» звернулась до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання недійсними договорів на відкриття банківських рахунків р/р 3832 та р/р 2469 від імені ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з моменту їх вчинення та закриття вказаних рахунків.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що жодним уповноваженим представником позивача, в тому числі Генеральним директором ОСОБА_6, який займав цю посаду в період з 18.11.2014 по 30.06.2016, не надавались жодні документи, включаючи копії установчих документів, нотаріальні картки зразків підписів, для відкриття будь-яких рахунків в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2017 порушено провадження у справі №910/2297/17, розгляд справи призначено на 23.02.2017.

23.02.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі з доданими документами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.02.2017 враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, невиконання ним вимог ухвали суду від 14.02.2017, розгляд справи відкладено на 21.03.2017.

20.03.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що при укладенні договорів на відкриття банківських рахунків 3832 та 2469 ТОВ «Форсаж» було повністю дотримано вимоги чинного законодавства України щодо ідентифікації та верифікації клієнта. При цьому відповідач зазначав, що він позбавлений можливості надати оригінали договорів на відкриття вказаних банківських рахунків, оскільки на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.04.2016 вилучено оригінали юридичної справи по рахунках ТОВ «Форсаж».

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.03.2017, враховуючи необхідність звернення до старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майора поліції Петрикей А.О. з судовим запитом, розгляд справи відкладено на 06.04.2017.

06.04.2017 представником позивача у відповідності до вимог ухвали суду від 21.03.2017, в судовому подано документи, витребувані у старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майора поліції Петрикей А.О.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.04.2017 залучено до участі у справі №910/2297/17 третю особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «-Агро Сервіс-», розгляд справи відкладено на 13.04.2017.

06.04.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав заяву про технічну помилку, у якій просив визнати недійсними договори на відкриття банківських рахунків р/р 3832 та р/р 2469 від імені ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з моменту їх вчинення та зобов'язати відповідача закрити банківський розрахунковий рахунок 3832 та банківський вкладний (депозитний) рахунок 2469, відкриті на ім'я ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

13.04.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові письмові пояснення по справі з доданими документами та клопотанням про витребування у Національного банку України акту за результатами невиїзної перевірки по вказаним вище рахункам, відкритим на ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

В судових засіданнях 13.04.2017 та 18.04.2017 судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 18.04.2017 та до 20.04.2017 відповідно.

Представники сторін в судове засідання 20.04.2017 з'явилися, надали усні пояснення по справі.

Розглянувши у судовому засіданні 20.04.2017 заяву позивача про технічну помилку у позовній заяві, суд дійшов висновку вважати вірними позовні вимоги про визнання недійсними договорів на відкриття рахунків р/р 3832 та р/р 2469 від імені ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з моменту їх вчинення та зобов'язання відповідача закрити банківський розрахунковий рахунок 3832 та банківський вкладний (депозитний) рахунок 2469, відкриті на ім'я ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

Розглянувши у судовому засіданні 20.04.2017 клопотання позивача про витребування у Національного банку України акту за результатами невиїзної перевірки по вказаним вище рахункам, відкритим на ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на такі обставини.

Право сторони у справі на подачу клопотання про витребування доказів у разі неможливості їх надати самостійно регулюється приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Так, ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

В пункті 2.1 постави Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вказано, що у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаного клопотання, крім того, під час вирішення заявленого клопотання судом враховуються положення ст. 69 Господарського процесуального кодексу України щодо процесуального строку розгляду даної справи.

Крім того, розглянувши у судовому засіданні 20.04.2017 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив в його задоволенні, виходячи з наступного.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Таким чином та обставина, що представник відповідача, яка представляла інтереси банку в цій справі, 20.04.2017 представляє інтереси банку в інших судах, а новий представник не ознайомлений з матеріалами справи, не може бути належними підставами для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 20.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» було відкрито поточний рахунок 3832 на ім'я ТОВ «Форсаж» на підставі договору банківського рахунку від 08.04.2016 №2016/РКО/177-012.

Крім того, у ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» було відкрито вкладний (депозитний) рахунок 2469 на ім'я ТОВ «Форсаж» на підставі Генерального депозитного договору №2016/ГДД/177-004 від 15.04.2016.

Вказані договори були підписані від імені ТОВ «Форсаж» директором ТОВ «Форсаж» ОСОБА_6

Листом №84 від 20.04.2016 ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» повідомив ТОВ «Форсаж» про те, що на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», ТОВ «Форсаж» відмовлено в обслуговуванні шляхом припинення проведення видаткових фінансових операцій по рахункам, що відкриті йому в банку.

ТОВ «Форсаж» відмовлено в обслуговуванні через те, що під час поглибленої перевірки у банка виникли підозри щодо подання ТОФ «Форсаж» під час здійснення ідентифікації та/або верифікації недостовірної інформації з метою введення в оману банк.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що у квітні 2016 року керівництво ТОВ «Форсаж» в особі Генерального та Фінансового директора дізналось, що на ім'я ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» наявні відкриті два рахунки: 3832 та 2469, у зв'язку із чим позивач негайно звернувся з листами від 21.04.2016, а саме: №64, №67 до ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», №65 до Національного банку України, №66 до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, №68 до Державної служби фінансового моніторингу України, №69 до Слідчого управління ГУНР в Чернігівській області, в яких повідомляв, що за весь період діяльності ТОВ «Форсаж» не відкривало та не надавало будь-яких документів для відкриття рахунків в жодних філіях та відділеннях АБ «УКРГАЗБАНК».

З постанови Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про залучення до провадження потерпілого та його представника від 23.05.2016 вбачається, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 19.04.2016 за фактом заволодіння шахрайським способом грошовими коштами ТОВ «-Агро Сервіс-» у сумі 16 600 000,00 грн, та за фактом замаху на заволодіння шахрайським способом майном ТОВ «Форсаж», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що невстановленими особами на підставі підроблених документів було відкрито рахунок на ім'я ТОВ «Форсаж» в Орджонікідзевському відділенні АБ «УКРГАЗБАНК».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що жодним уповноваженим представником позивача, в тому числі Генеральним директором ОСОБА_6, який займав цю посаду в період з 18.11.2014 по 30.06.2016, не надавались жодні документи, включаючи копії установчих документів, нотаріальні картки зразків підписів, для відкриття будь-яких рахунків в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», а також позивачем не укладались будь-які договори на обслуговування та відкриття рахунків в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», у зв'язку із чим позивач просив визнати недійсними договори на відкриття рахунків №3832 та №2469 від імені ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з моменту їх вчинення та зобов'язати відповідача закрити банківський розрахунковий рахунок 3832 та банківський вкладний (депозитний) рахунок 2469, відкриті на ім'я ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на ім'я ТОВ «Форсаж» було відкрито поточний рахунок 3832 на підставі договору банківського рахунку від 08.04.2016 №2016/РКО/177-012 та вкладний (депозитний) рахунок 2469 на підставі Генерального депозитного договору №2016/ГДД/177-004 від 15.04.2016, які були підписані від імені ТОВ «Форсаж» - директором ОСОБА_6

З постанови Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 23.05.2016 вбачається, що під час досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження №0000207 від 19.04.2016 було встановлено, що невстановленими особами на підставі підроблених документів було відкрито рахунок на ім'я ТОВ «Форсаж» в Орджонікідзевському відділенні АБ «УКРГАЗБАНК».

Відповідно до п. 15.7.1 Статуту ТОФ «Форсаж», що діяв під час виконання ОСОБА_6 обов'язків Генерального директора ТОВ «Форсаж», виконавчим органом товариства є Дирекція товариства (далі - Дирекція). Головою виконавчого органу товариства є Генеральний директор, який очолює та керує Дирекцією.

За умовами п. 15.7.6 Статуту Дирекція обирається у складі 2 осіб. До складу Дирекції входять: Генеральний директор та Фінансовий директор.

Згідно з п. 15.7.11 Статуту ТОФ «Форсаж», що діяв під час виконання ОСОБА_6 обов'язків Генерального директора ТОВ «Форсаж», до компетенції Дирекції товариства, якщо інше не передбачене Статутом і законом, відносяться наступні повноваження: б) відкривати (закривати) в банках поточні та інші рахунки.

Розпорядження грошовими коштами товариства здійснюється за спільною згодою членів Дирекції, при цьому, всі банківські та касові документи повинні бути підписані Генеральним директором та Фінансовим директором (п. 15.7.19 Статуту).

Документи, вчинені (виготовлені) членами Дирекції з порушенням вимог, передбачених п. п. 15.7.17-15.7.19 Статуту, не створюють для товариства юридичних наслідків. Членам Дирекції забороняється ділити предмет правочину або об'єкт фінансово-господарської операції з метою уникнення процедури попереднього узгодження або прийняття рішень відповідними органами управління товариства (п. 15.7.20 Статуту).

Отже, в Статуті ТОФ «Форсаж», що діяв під час виконання ОСОБА_6 обов'язків Генерального директора ТОВ «Форсаж», не передбачено посади «Директор» та зазначено, що відкриття банківських рахунків та розпорядження грошовими коштами віднесено до компетенції Дирекції товариства, до складу якої входять Генеральний директор та Фінансовий директор.

Відповідно до статті 202, частини 2 статті 203, статей 205, 207, 237 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою; представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних правових наслідків встановлені ст. ст. 215, 216 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як наголошено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання недійсними договорів на відкриття банківських рахунків р/р 3832 та р/р 2469 від імені ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» з моменту їх вчинення та зобов'язання відповідача закрити банківський розрахунковий рахунок 3832 та банківський вкладний (депозитний) рахунок 2469, відкриті на ім'я ТОВ «Форсаж» в ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними договори на відкриття банківського розрахункового рахунку 3832 та банківського вкладного (депозитного) рахунку 2469 від імені ТОВ «Форсаж» (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 18, код 31691350) в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код 23697280) з моменту їх вчинення.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код 23697280) закрити банківський розрахунковий рахунок №3832 та банківський вкладний (депозитний) рахунок №2469, відкриті від імені ТОВ «Форсаж» (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 18, код 31691350) в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код 23697280).

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 24.04.2017.

Суддя В.О. Демидов