ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.04.2017 Справа № 920/160/17

Господарський суд Сумської області у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю. розглянув матеріали справи № 920/160/17

за позовом Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання , м. Суми,

про стягнення 332825,99 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 332825,99 грн., в тому числі 306516,00 грн. заборгованості за надані послуги відповідно до договору № 10/5-104/16 від 08.06.2016 року, 21762,64 грн. пені,1788,71 грн. 3% річних, 2758,64 грн. інфляційних збитків, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 24.04.2017, № 18-7/656 , в якому зазначив, що позивачем невірно обрахований розмір заявленої до стягнення пені, оскільки у відповідності до вимог статті 3 Закону України « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені , передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. До відзиву відповідачем доданий розрахунок пені, яка становить 16654,15 грн. У стягненні пені в розмірі 21762,64 грн. відповідач просить суд відмовити.

В даному судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення в обґрунтування своїх позицій по справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 10/5-104/16 від 08.06.2016 , відповідач доручає, а позивач зобовязується здійснювати технічне керівництво, консультації, надавати технічну допомогу при експлуатації двигунів ДУ80Л на КС ПХГ Сарадже та КС ПХГ Шурідже на території Ісламської ОСОБА_4.

Відповідно до пункту 1.2 згаданого договору відповідач (Замовник) зобовязувався прийняти послуги та сплатити їх вартість відповідно з умовами договору.

Договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2016 року (п. 10.1. договору).

Пунктом 6.2 договору передбачено, згідно Додатків №№1, 3 до договору оформлюється Акт здачі-приймання наданих послуг (Додаток № 2), підписується повноважними представниками обох сторін, завіряється печатками і передається по 2 примірники кожній із сторін.

У разі, якщо замовник не підпише Акт здачі-приймання наданих послуг, він зобовязаний надати вмотивовану відмову протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту отримання Акта здачі-приймання наданих послуг від виконавця, а виконавець розглядає надану замовником мотивовану відмову протягом 5 (пяти) робочих днів з дня її отримання.

За результатами розгляду вмотивованої відмови сторонами складається двосторонній Протокол, при необхідності в ньому вказуються терміни і умови усунення зауважень.

Після усунення виконавцем всіх зауважень, відображених в Протоколі, протягом 5 (пяти) календарних днів Сторони підписують Акт здачі-приймання наданих послуг з урахуванням відпрацьованих зауважень.

Згідно з п.7.1 договору вартість послуг встановлена 1313640,00 грн. і крім того ПДВ 20%, що становить 262728,00 грн.

Згідно з п. 7.3. договору, оплата наданих послуг здійснюється в наступному порядку:

7.3.1.Авансовий платіж в розмірі 50% від вартості наданих послуг здійснюється на протязі 5 календарних днів з моменту виставлення рахунку. Сплачений аванс враховується при остаточному розрахунку за кожним Актом здавання-приймання послуг.

7.3.2. Наступна оплата здійснюється на протязі 30 календарних днів з дати підписання кожного Акту здавання-приймання наданих послуг.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом № 1 від 28.09.2016 здачі приймання наданих послуг підтверджується факт виконання позивачем договірних зобовязань щодо здійснення технічного керівництва, консультацій, надання технічної допомоги при введенні в експлуатацію двигуна ДУ80Л на КС ПХГ Шурідже та на КС ПХГ Сарадже на території Ісламської республіки ОСОБА_4 загальною вартістю 306516,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив надані послуги за договором згідно з актом № 1 від 28.09.2016, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 306516,00 грн.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт надання позивачем та прийняття відповідачем послуг на загальну суму 306516,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач взяті на себе зобовязання по оплаті послуг порушив, тому, відповідно до ст. 530 ЦК України, позивач направив відповідачу претензію від 05.12.2016 ( а.с.34-36) з вимогою погасити заборгованість за надані послуги у встановлений законодавством строк та попереджав, що у разі відмови задовольнити дану претензію у повному обсязі змушений буде звернутися за захистом своїх майнових прав та законних інтересів до господарського суду. Проте, відповідач відповіді на претензію позивачу не надав, заборгованість не погасив.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що на оплату авансу в сумі 197046,00 грн. позивачем відповідачу виставлений рахунок № 7012 від 26.07.2016, шляхом надсилання останнього поштою згідно з листом № 10/5-6755.

Лист № 10/5-6755 з рахунком №7012 від 26.07.2016 отриманий відповідачем 22.08.2016, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Лист № 10/5-8647 від 11.10.2016 з рахунком-фактурою отриманий відповідачем 17.10.2016, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Листом від 24.10.2016 № 31-445 Акт здавання-приймання № 1 від 28.09.2016 погоджений та підписаний з боку відповідача повернутий позивачу.

З огляду на встановлені судом обставини, відповідно до п.7.3.2 договору № 10/5-104/16 від 08.06.2016 року, обовязок щодо оплати наданих послуг виник у відповідача з 25.10.2016 по 24.11. 2016, а саме з 25.11.2016 відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання.

Відповідач не розрахувався за надані послуги, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати наданих послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 306516,00 грн. заборгованості.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховані 3 % річних в сумі 1788,71 грн. та інфляційні збитки в сумі 2758,64 грн. за період з 25.11.2016 по 03.02.2017, виходячи з суми заборгованості в розмірі 30516,00 грн.

З огляду на вказане, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків в сумі 2758,64 грн., 3 % річних в сумі 1788,71 грн.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України, встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, згідно якого пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, як зазначено вище, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Відповідно до п. 11.3. договору № 10/5-104/16 від 08.06.2016 року, за кожний день прострочки оплати згідно з пунктом 7.3. договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми,але не більше 5% від загальної вартості робіт по Договору.

Як досліджено судом, згідно з поданим розрахунком, відповідно до п. 11.3. договору, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 21762,64 грн. за період з 25.11.2016 по 03.02.2017, виходячи з суми заборгованості в розмірі 306516,00 грн. з урахуванням строків розрахунків, визначених у п. 7.3. договору.

Оскільки позивачем здійснено розрахунок суми пені без врахування згаданих норм чинного законодавства України, судом самостійно здійснено перерахунок пені за 71 день, згідно з яким загальний розмір пені, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, становить 16694,62 грн., які суд і стягує з відповідача на користь позивача. В задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 5068,02 грн. суд відмовляє за необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4916,41грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання (вул. Горького, 58, м. Суми, 40004, код 05747991) на користь Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (пр. Жовтневій, 42а, м. Миколаїв, 54018, код 31821381) 306516,00 грн. заборгованості, 1788,71 грн. 3% річних, 2758,64 грн. інфляційних збитків, 16694,62 грн. пені, 4916,41 грн. судового збору.

3.У задоволенні позову в частині стягнення 5068,02 грн. пені відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.04.2017

Суддя ОСОБА_5