ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

03.05.17 Справа № 7/262

Суддя Іванко Лідія Андріївна, розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Житлово-комунальної контори "Полтавоблагробуд", м.Полтава, вул.М.Бірюзова, 66

про поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовною заявою в якій просить:

- поновити строк на оскарження рішення про її звільнення;

- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача - ЖКК "Полтавоблагробуд" від 21.05.2015 року №2 про звільнення її - ОСОБА_1 з посади юриста ЖКК "Полтавоблагробуд";

- зобов"язати відповідача не пізніше наступного дня після ухвалення рішення видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді юриста ЖКК "Полтавоблагробуд" з 21.05.2015 року, інше.

Подана позовна заява та додані до неї документи свідчать про те, що зазначена заява не підлягає розгляду в господарському суді відповідно до положень статей 12, 62 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2003 року порушено провадження у справі про банкрутство Житлово-комунальної контори „Полтавоблагробуд", м.Полтава у відповідності до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(надалі - Закон).

Постановою господарського суду від 23.11.2006 року ЖКК "Полтаваоблагробуд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК України) господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону N 2343-XII, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Проте, в силу п.1-1 прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI, який вступив в дію 19.01.2013 року, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Постанова у справі № 7/262 про банкрутство ЖКК „Полтавоблагробуд" прийнята 23.11.2006 року - до набрання чинності зазначеним Законом, а тому, ліквідаційна процедура банкрута розглядається судом відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 30.06.1999 року).

Таким чином, при визначенні юрисдикції справи за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі, врахувавши положення п.1-1 розділу X "Прикінецеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", беручи до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство ЖКК "Полтаваоблагробуд", дату прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, суд вважає, що даний спір не підвідомчий господарському суду.

Така правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 709/0/4-13 від 07.05.2013 року, адресованого головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, в якому зазначено:

"...згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах, зокрема про стягнення заробітної плати з боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство (як і поновлення на роботі посадових і службових осіб боржника).

Відповідно до Закону України від 2 жовтня 2012 р. № 5405-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань" розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, судам слід враховувати положення пункту 1-1 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги статті 15 ЦПК, статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 р.

Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19.01.2013 року не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати, і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства."

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Згідно з ч.1 ст.62 ГПК України, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ЖКК "Полтавоблагробуд" про поновлення на роботі.

2. Повернути позивачу позовну заяву з додатками.

Додаток: Позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи.

Суддя Іванко Л.А.