РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017Справа № 910/15912/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент"
доКабінету Міністрів України
простягнення 999 грн 91 коп.
Представники:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: Муквич А.О. - представник за довіреністю,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.08.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" з вимогами до Кабінету Міністрів України про стягнення 999 грн 91 коп. матеріальної шкоди, завданої протиправною дією службової особи органу державної влади ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі № 910/15912/16 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" повернуто йому без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 по справі № 910/15912/16, справу № 910/15912/16 передано до Господарського суду міста Києва для розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Кабінету міністрів України про стягнення 999 грн 91 коп. по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 порушено провадження у справі № 910/15912/16 та справу призначено до розгляду на 14.03.2017.

24.01.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

07.02.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у зв'язку із закінченням терміну повноважень у судді Карабань Я.А., справу № 910/15912/06 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями справу № 910/15912/16 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

14.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 справу № 910/15912/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.04.2017.

21.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання.

Представник відповідача у судове засідання 27.04.2017 не з'явився. Розглянувши, подане через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача, клопотання, зі змісту якого вбачається, що позивач просить суд про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та про здійснення розгляду справи без представника позивача, судом встановлено, що позивачем по суті заявлено два окремих взаємовиключаючих клопотання. Оскільки клопотання про здійснення розгляду справи без представника позивача повністю виключає необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке забезпечує можливості участі у судовому процесі учасників розгляду справи, які знаходяться в територіально віддалених регіонах від місцезнаходження суду, в якому розглядається справа. Таким чином суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання в частині проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судове засідання 27.04.2017 з'явився представник відповідача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити позивачу в задоволені позову.

У судовому засіданні 27.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 999 грн 91 коп., завданої протиправною дією службової особи органу державної влади ОСОБА_1

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до норм статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За правилами статті 611 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов'язання.

Стаття 56 Конституція України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди встановлено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу (стаття 1173 Цивільного кодексу України).

Отже, правила щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовою або службовою особою встановлені статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України, згідно яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Таким чином, даними правовими нормами встановлено, що державою підлягає до відшкодування шкода, яка завдана незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, його посадової або службової особи.

Враховуючи вищевказане, предметом доказування є належним чином доведені факти незаконності дій органу державної влади чи його посадової особи, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіянням шкоди.

Відтак, суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві втрати майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, саме на позивача покладено обов'язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та шкодою.

У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що йому було заподіяно шкоду у розмірі 999 грн 91 коп. з вини дій службової особи Кабінету Міністрів України щодо повідомлення суду неправдивої інформації, яка дала суду підставу для відмови у позові у справі № 910/7664/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Державної казначейської служби України та Кабінету Міністрів України про стягнення 999 грн 91 коп. матеріальної шкоди, завданої бездіяльністю Кабінету Міністрів України.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог з урахуванням того, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту заподіяння позивачу шкоди у розмірі 999 грн 91 коп., в чому саме проявляється протиправність дій Кабінету Міністрів України, які саме норми законодавства були порушені при здійсненні своїх повноважень та заподіянні шкоди, що в свою чергу виключає причинно-правовий зв'язок між діями/бездіяльністю КМУ та заподіянням матеріальної шкоди у визначеному розмірі (власне як і наявність такої шкоди), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 999 грн 91 коп. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 та ч. 2 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.05.2017

Суддя Н.Б. Плотницька