ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.05.2017 Справа № 904/5545/17

Суддя Ліпинський О.В. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про", м. Дніпро

про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про" про:

- визнання недійсним договору відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ІНВЕСТ ТРЕЙДИНГ ДНІПРО" від 09.08.13, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1290, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Консалт-Про";

- застосування наслідків недійсності до вказаного договору.

Розглянувши позовні матеріали господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", встановлені ставки судового збору, а саме: за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до роз'яснень п.2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Згідно з п.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно доданої до позовної заяви квитанції від 13.04.17 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600,00грн., що складає судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру.

Доказів сплати судового збору за вимоги майнового характеру (застосування наслідків недійсності до вказаного договору) позивачем не надано.

На підставі п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Керуючись ст. 57 п. 4 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками, в тому числі оригінал квитанції від 13.04.17 про сплату судового збору.

Суддя О.В. Ліпинський