РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017Справа №910/21059/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/21059/16

за позовом Малинської міської ради Житомирської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Малинтранском"

про стягнення 453 414,85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Осадча Л.А., довіреність № 11 від 10.01.2017р.;

Новицький А.Д., довіреність № 9 від 10.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Малинська міська рада Житомирської області звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинтранском" про стягнення збитків за фактичне використання земельної ділянки у розмірі 453 414,85 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2016р. (суддя Нечай О.В.) порушено провадження у справі № 910/21059/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 21.02.2017р. № 05-23/623, у зв'язку з закінченням повноважень у судді Нечая О.В., проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/21059/16 передано на розгляд судді Пригуновій А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2017р. (суддя Пригунова А.Б.) справу № 910/21059/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.03.2017р.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 23.03.2017р. № 05-23/1172, у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя суддею Пригуновою А.Б., проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/21059/16 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2017р. справа № 910/21059/16 прийнята до провадження суддею Приваловим А.І. та призначений розгляд на 27.03.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 13.04.2017р., у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

У судовому засіданні 13.04.2017р. представники позивача надали витребувані докази.

Присутнім у судовому засіданні 13.04.2017р. представником позивача підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду від 27.03.2017р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду від 27.03.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернуто на адресу суду без вручення з відповідною відміткою поштової установи.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Малинтранском» (далі - відповідач) на підставі договору купівлі-продажу ВЕА/780657 від 07.09.2006р. є власником наступного майна: комплекс, 2 навіса, туалет, огорожа металева, огорожа залізобетонна, ворота ковані металеві, ворота залізні та асфальтне покриття, які розташовані в Житомирській області, м. Малин, площа Вокзальна, 1-в, загальна площа 606,9 кв. м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів № 72157476 від 03.11.2016 року.

Частиною 2 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Вищезазначені норми не передбачають автоматичного переходу до особи, яка набула право власності на нерухоме майно, права власності або права користування на земельну ділянку, на якій розміщено об'єкт нерухомості, а відтак набуття цих прав підлягає оформленню у загальному порядку, а саме з урахуванням положень Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в України" та інших законодавчих актів України.

За приписами статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст. ст.124 -126 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

Як зазначає позивач, 06.03.2007 року з метою подальшого оформлення земельної ділянки площею 0,7843 га, рішенням 16-ї сесії п'ятого скликання Малинської міської ради було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та, керуючись Законом України «Про внесення змін до Закону України про оренду землі» №1240-1У від 23.10.2003р., передано в оренду терміном на один рік відповідачу на площі Вокзальній, 1-в, загальною площею 0,7843 га для комерційного використання, орендну плату встановлено в розмірі 10 відсотків від нормативно-грошової оцінки.

Проте, як зазначає позивач, ТОВ «Малинтранском» право користування вищевказаною земельною ділянкою не оформило та договір не уклало. Від укладення договору оренди та сплати орендної плани відповідач ухиляється по день звернення до суду.

Згідно доданих до позовної заяви доказів, з метою спонукання укладення договорів оренди земельних ділянок відповідачу було скеровано лист виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області за вих. №446 від 04.06.2014р. Також, виконавчим комітетом Малинської міської ради було направлено листи від 13.12.2013 року та від 30.05.2014 року, в яких висловлено прохання ТОВ «Малинтранском» прибути на засідання робочої групи по визначенню та відшкодуванню збитків за землекористування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Малин, пл. Вокзальна 1-в.

Вказане підтверджує вжиття позивачем відповідних заходів щодо врегулювання спірного питання, а саме: направлення на адресу відповідача повідомлень про прибуття на засідання комісії по визначенню та відшкодування збитків стосовно спірної земельної ділянки.

У відповіді б/н від 16.10.2014р. відповідач повідомляв про неможливість явки на засідання та просив зняти з порядку денного засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків розгляд питання щодо земельної ділянки.

Тобто, матеріали справи підтверджують ухилення відповідача від оформлення належним чином правововстановлюючих документів щодо спірної земельної ділянки.

Рішенням Малинської міської ради Житомирської області № 127 від 14.05.2013р. «Про створення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» було затверджено склад комісії, комісію по визначенню розміру збитків, що підлягають відшкодування.

Так, вказаною комісією були складені Акти про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 2 від 23.12.2013р., № 3 від 16.10.2014р. та № 1 від 28.01.2016р., якими встановлено фактичне зайняття відповідачем земельної ділянки без укладання договору оренди, що обмежило право землевласника на її використання за власним розсудом та призвело до неодержання ним доходів, у зв'язку з тимчасовим невикористанням даної земельної ділянки, що дає підстави для нарахування збитків (недоотриманого доходу), заподіяних міському бюджету внаслідок використання земельної ділянки за адресою: пл. Вокзальна, 1-в площею 0,7843 га відповідачем. Проведені розрахунки до Актів додаються.

Згідно Акта № 2 від 23.12.2013р. розмір збитків склав 217 012,68 грн. Згідно акта 3 від 16.10.2014р. було визначено збитки у розмірі 217 012,64 грн. Згідно акта № 1 від 28.01.2016р. було визначено суму збитків у розмірі 453 414,85 грн.

Рішеннями Малинської міської ради Житомирської області б/н від 18.11.2014р. та № 54 від 30.03.2016р. вищевказані акти комісії були затверджені.

Крім того, факт використання земельної ділянки, площею 0,7843 га, розташованої в Житомирській області, м. Малин, пл. Вокзальна, 1-в, без сплати оренди встановлено актом обстеження земельної ділянки № 2 від 04.11.2014р., проведеного депутатами Малинської міської ради.

Статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Таким чином, Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає самовільне зайняття земельних ділянок як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки. А тому, в даному випадку безпосереднім порушником вимог земельного законодавства може виступати лише власник розміщених споруд, що тягне за собою застосування до нього наслідків, визначених ст. 212 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після переходу права власності на нерухоме майно, відповідач не оформив належним чином право користування земельною ділянкою, яка належить позивачу, користувався нею безоплатно, чим порушено права та охоронювані законом інтереси позивача та завдано йому збитків у вигляді неодержаного доходу (неодержаної орендної плати).

Відповідно до п. "д" ч.1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 Земельного кодексу України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" від 19.04.1993 №284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Згідно з п. 3 вказаної постанови, відшкодуванню підлягають: збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

04.07.2012р. рішенням Малинською міською радою було встановлено для суб'єктів господарювання, які фактично використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів або з правовстановлюючими документами, розмір орендної плати в яких не відповідає вимогам Податкового кодексу України, річну плату за користування земельними ділянками в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земель міста Малина. Рішення (23-ї сесії шостого скликання) Малинської міської ради додається

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з витягами з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за 2013-2015 роки в результаті зменшення грошової оцінки спірної земельної ділянки, розмір збитків, завданих внаслідок використання земельної ділянки протягом 2013-2015 років склав 453 414,85 грн.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: витрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів. У відповідності до ст.152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Згідно з п. 3.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, шкоди у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди, крім спеціальних норм, повинні брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України, частини другої статті 224 ГК України. Крім того, для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини), так і ступінь вини в розумінні статті 1193 ЦК України.

У розгляді таких справ суди мають враховувати обставини вчинення господарюючими суб'єктами дій щодо оформлення відповідного землекористування та факти своєчасного виявлення контролюючими органами користування земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів, а також вчинення дій щодо спонукання суб'єкта оформити право землекористування.

Водночас, відповідач у порушення приписів ст. 33 ГПК України не довів належними і допустимими доказами, що не укладання договору оренди земельної ділянки, користування якою фактично відбувається, виникло не з його вини, і що він прийняв всі передбачені чинним законодавством заходи.

Судом встановлено, що відповідач, всупереч нормам ч.3 ст.125 Земельного кодексу України, станом на день розгляду справи так і не здійснив дій щодо оформлення права користування земельною ділянкою, а саме укладення договору оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: Житомирська обл., м. Малин, пл. Вокзальна, 1-в.

Суд зазначає, що обов'язок особи, в якої відсутній державний акт на землю чи договір оренди землі, має відшкодувати землевласнику збитки у вигляді неодержаних доходів, завдані неотриманням за цей період орендної плати, встановлений законодавством.

Таким чином, право оренди земельної ділянки виникає лише з моменту державної реєстрації цього права (абз. 3 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що неукладання договору оренди і, відповідно, неотримання позивачем орендної плати у встановленому законодавством розмірі, тобто виникнення в останнього збитків, спричинено бездіяльністю відповідача, який згідно з нормами чинного законодавства був зобов'язаний виконати певні дії, а відтак наявна його вина у правопорушенні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, і вини.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок розмір збитків, встановив, що він є правомірним.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Малинтранском» (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72-А; 10012, м. Житомир, пров. Тютюновий, 7, кв. 3; ) на користь на користь Малинської міської ради Житомирської області (11601, Житомирська область, м. Малин, площа Соборна, 6-А; ; р/р 0338, отримувач: Малинське УК/м.Малин, код 37777637, код доходів 24060300) 453 414 грн. 85 коп. боргу за фактичне використання земельної ділянки та 6801грн. 22 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.04.2017р.

Суддя А.І. Привалов