КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа№ 910/15175/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Ляховенко М.Д.

та представників:

від позивача: Царик О.П. - довіреність б/н від 10.01.2017;

від відповідача: Зайома О.А. - довіреність №38, від 31.03.2016.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016

у справі № 910/15175/16 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК"

до Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн"

про стягнення 116 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР" про стягнення компенсації у розмірі 116 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем виключних майнових авторських прав позивача шляхом незаконного використання та публічного сповіщення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Телеканал "ІНТЕР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "УМИГ МЬЮЗИК" 14 500 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав та 217,50 грн. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням господарського суду першої інстанції, ТОВ "УМИГ МЬЮЗИК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва є необґрунтованим, прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт наголошує, що місцевий господарський суд, всупереч нормам матеріального права та узагальненням судової практики, зробив невідповідні висновки обставинам справи, вказавши, що позивач не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторських прав з розміром завданої неправомірним використанням об'єктів авторського права шкоди, оскільки компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 (у складі колегії: головуючий суддя: Верховець А.А., судді - Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.02.2017.

Судове засідання Київського апеляційного господарського суду 21.02.2017 не відбулось з об'єктивних підстав.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.02.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів та призначено до розгляду на 04.04.2017.

Згідно абз. 4 підпункту 3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу) розгляд справи починається заново, а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК.

Оскільки головуючий суддя (суддя - доповідач) 04.04.2017, відповідно до наказу Київського апеляційного господарського суду № 166-в від 03.04.2017 "Про надання частини щорічної додаткової відпустки суддям" перебував у відпустці, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК", призначеної на 04.04.2017 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" призначено до розгляду на 18.04.2017.

14.04.2017 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР" надійшли клопотання про відкладення та продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" на 15 днів, розгляд справи призначено на 10.05.2017.

25.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПрАТ "Телеканал "ІНТЕР" надійшли заперечення на апеляційну скаргу в яких останній просить суд апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

В судовому засіданні 10.05.2017 представник скаржника підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, з підстав наведених у запереченні на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скакасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10.05.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать: комп'ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права. За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 29.06.2006 між ОСОБА_3, який є спадкоємцем авторських прав ОСОБА_5 (пс. ОСОБА_4) (далі - спадкоємець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - НМВ) укладено авторський договір № 089/06 про передачу прав на використання творів, умовами якого передбачено, що спадкоємець передає НМВ на умовах і в обсязі, визначених даним договором, виключні права на використання творів, які включають в себе право здійснювати самостійно, забороняти або дозволяти здійснювати іншим особам наступні дії, зокрема: публічно показувати твір, публічно виконувати твір, передати твір в ефір.

Право за даним договором надаються НМВ з дати підписання договору на строк охорони авторських прав, який діє в даний час або буде законодавчо встановлений в майбутньому, на твори на територію всіх країн світу (п. 2.5. договору).

Додатком № 1 до авторського договору № 089/06 від 29.06.2006 сторони погодили перелік творів, права на використання яких спадкоємець передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво", серед яких, твір під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" (з к/ф "ІНФОРМАЦІЯ_2"), автор музики - ОСОБА_6, автор тексту - ОСОБА_4

03.07.2006 між ОСОБА_7, яка є спадкоємцем авторських прав ОСОБА_8 (далі - спадкоємець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - НМВ) укладено авторський договір № 093/06 про передачу прав на використання творів, умовами якого передбачено, що спадкоємець передає НМВ на умовах і в обсязі, визначених даним договором, виключні права на використання творів, які включають в себе право здійснювати самостійно, забороняти або дозволяти здійснювати іншим особам наступні дії, зокрема: публічно показувати твір, публічно виконувати твір, передати твір в ефір.

Права за даним договором надаються НМВ з дати підписання даного договору на строк охорони авторських прав, який діє в даний час або буде законодавчо встановлений в майбутньому, на твори на територію всіх країн світу (п. 2.5. договору).

Додатком № 1 до авторського договору № 093/06 від 03.07.2006 сторони погодили перелік творів, права на використання яких спадкоємець передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво", серед яких, твір під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор музики - ОСОБА_8, автор тексту - ОСОБА_5

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (далі - ліцензіат) було укладено Ліцензійний договір № НЛВ-138/15 від 31.12.2014 на підставі якого позивач набув виключні майнові права на використання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до п. 1.21 Ліцензійного договору, термін дії прав на використання обчислюється з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2016.

Згідно п. 2.1. договору, ліцензіар справжнім на строк і межах території надає ліцензіату права на використання об'єктів з каталогу ліцензіара, що означає право ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати стосовно зазначених об'єктом наступні дії, зокрема:

- публічно виконувати твори, тобто представляти їх у живому виконанні або з допомогою технічних засобів (радіо, телебачення та інших технічних засобів) в місці, відкритому для вільного відвідування, або в місці, де присутня значна кількість осіб, які не належать до кола сім'ї, незалежно від того, сприймається твір у місці його подання або показу або в іншому місці одночасно з поданням або показом твори

- повідомляти твори в ефір, в тому числі і через супутник. При цьому, під повідомленням розуміється будь-яка дія за допомогою якого твір стає доступним для слухового і (або) зорового сприйняття незалежно від його фактичного сприйняття публікою. При повідомленні творів в ефір через супутник, під повідомленням в ефір розуміється передача сигналів з наземної станції на супутник і передача далі зі супутника, за допомогою яких, передач твір може бути доступно для сприйняття незалежно від фактичного приймання сигналів публікою. Повідомлення кодованих сигналів визнається повідомленням в ефір, якщо кошти декодування надаються необмеженому колу осіб організацією ефірного мовлення або з її згоди;

- повідомляти твори по кабелю, тобто повідомляти твори для загального відома по радіо чи телебаченню за допомогою кабелю, проводу оптичного волокна або аналогічних засобів (в тому числі шляхом ретрансляції). Повідомлення кодованих сигналів визнається повідомленням по кабелю, якщо кошти декодування надаються необмеженому колу осіб організацією кабельного мовлення або з її згоди.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що ліцензіат зобов'язується забороняти третім особам будь-яке неправомірне використання об'єктів, права на які передані відповідно до цього договору, а також присікати подібні факти використання об'єктів, здійснюючи для цього будь-які юридичні дії, за власним вибором, вживаючи заходів для компенсації збитку та витрат, понесених у зв'язку з нанесенням такого збитку щодо осіб, неправомірними діями яких було завдано такої шкоди.

З наведеного слідує, що позивач належним чином набув виключні майнові права на текст та музику до музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», а отже має право на звернення до суду за захистом порушених авторських прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Так, скаржник стверджує, що 09.05.2016 у часовому проміжку з 20 год. 30 хв. до 22 год. 55 хв. та 14.05.2016 у часовому проміжку з 14 год. 00 хв. до 17 год. 55 хв. в ефірі телеканалу "Інтер" (Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР"), без отримання відповідного дозволу, здійснено публічне сповіщення аудіовізуального твору - концерт "ІНФОРМАЦІЯ_3", до складу якого включено музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Колегія суддів відмічає, що в матеріалах справи наявні записи телепередачі "ІНФОРМАЦІЯ_3", надані Національною радою з питань телебачення і радіомовлення на вимогу місцевого господарського суду, з яких вбачається, що до аудіовізуального твору - концерт "ІНФОРМАЦІЯ_3" включений музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" виконаний ОСОБА_9 під час концерту "ІНФОРМАЦІЯ_3". При цьому, скаржник стверджує, що не надавав дозволу відповідачу на включення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" та право на публічне сповіщення такого музичного твору в 2016 році.

Перевіривши матеріали справи суд апеляційної інстанції встановив, що 15.02.2015 між Приватним акціонерним товариством "Телеканал "ІНТЕР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" укладено договір № 02/15/2015/20-ПП/2015 про створення за замовленням та використання аудіовізуального твору, відповідно до якого виконавець за завданням замовника зобов'язується створити (виробити) телеверсію заходу, згідно з умовами даного договору, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві винагороду в порядку та на умовах, передбачених в договорі.

Згідно п. 2 Договору під визначенням «Телеверсія заходу» у цьому Договорі розуміється аудіовізуальний твір телевізійна версія заходу: концерт, присвячений Дню Перемоги 9 Травня під робочою назвою на дату підписання Договору "ІНФОРМАЦІЯ_3", що відбудеться в м. Києві 16 квітня 2015р., загальною тривалістю 114 хвилин, включаючи початкові і заключні титри, формат Betacam SP, російською/українськими мовами, з монофонічним записом звуку. Виробництво Телеверсії заходу буде здійснюватися режисером-постановщиком, оператором-постановщиком на території України. При цьому творчий склад Телеверсії заходу може бути погоджений окремим додатком до цього Договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору сторони цього Договору розуміють і погоджуються з тим, що за умовами цього Договору замовник буде єдиним власником всіх виключних майнових авторських/суміжних прав на телеверсію заходу, без обмеження строків і території, форм і способів їх реалізації. При цьому, Замовник може використовувати телеверсію на власний розсуд, без отримання будь-яких дозволів від третіх осіб або Виконавця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або чинним Законодавством. Виключне право на телеверсію заходу виникає у Замовника з моменту отримання Замовником запису телеверсії заходу, як це передбачено в п. 4.1. Договору.

Відповідно до п. 2 Акту прийому-передачі телеверсії заходу до Договору про створення за замовленням та використанням аудіовізуального твору № 02/15/2015/20-ПП/2015 від 15.02.2015 від 07.09.2015 року в порядку передбаченому Договором, у Замовника (ПрАТ "Телеканал "ІНТЕР") виникли всі виключні немайнові права на телеверсію заходу без обмеження щодо форм і способів, території та строків їх реалізації.

З наведеного слідує, що музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" включений до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" саме Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" на замовлення ПрАТ "Телеканал "ІНТЕР".

01.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" (далі - Компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (далі - Правовласник) укладений ліцензійний договір № LCTV/A-29 умовами якого передбачено, оскільки компанія бажає придбати у правовласника права на використання творів, зазначених у п. 1 даного договору, в телевізійній версії концерту під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3" 09.05.2015, власником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК", сторони дійшли згоди, що правовласник надає компанії у використання виключні авторські права на використання творів для створення передачі, зокрема твір під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор музики і слів - ОСОБА_8, ОСОБА_5, доля авторських прав на публічне сповіщення - 100 %, сума авторської винагороди - 20 000, 00 грн.

З ліцензійного договору № LCTV/A-29 від 01.07.2015 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю " 07 Продакшн" набуло невиключне право на використання музичних творів, у тому числі твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" з метою створення програми, концерту "ІНФОРМАЦІЯ_3" у 2015 році. При цьому, відповідач не надав жодних доказів стосовно правомірності включення та публічного сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" до складу аудіовізуального твору - концерту "ІНФОРМАЦІЯ_3" у 2016 році.

За твердженням відповідача, аудіовізуальний твір - концерт "ІНФОРМАЦІЯ_3" був створений у 2015 році, а у 2016 році транслювався повтор вказаного концерту, а отже, виключні майнові права автора на музичний твір порушені не були, оскільки правомірність використання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" підтверджується відповідними договорами та фактом виплати ТОВ "УМИГ МЬЮЗИК" авторської винагороди у сумі 20 000 грн.

Київський апеляційний господарський суд сприймає критично вказане твердження відповідача, оскільки дослідивши матеріали справи встановив, що телеканалом "Інтер" у 2015 та 2016 роках здійснювалося публічне сповіщення двох різних об'єктів авторського права - аудіовізуальних творів під однією й тією ж назвою - "ІНФОРМАЦІЯ_3", що підтверджується, зокрема, виконанням музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" різними виконавцями (2015 рік - ОСОБА_10, 2016 рік - ОСОБА_9). При цьому, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_10 в яких зазначається, що у 2015 публічне виконання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" на концертному заході телеканалу «Інтер» "ІНФОРМАЦІЯ_3" здійснював останній.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом та вважає, що включення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор ОСОБА_8, ОСОБА_4) до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" у 2016 році та його подальше публічне сповіщення в ефірі телеканалу "Інтер" відбулося без отримання відповідного дозволу правовласника - ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК".

Крім того, в матеріалах справи наявний лист ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК" від 05.05.2016 № 15/16 адресований голові правління ПРаТ «Телеканал Інтер» в якому позивач попереджав, що використання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" на бездоговірній основі є порушенням норм чинного законодавства, зокрема Закону України "Про авторське права і суміжні права", а також пропонував відповідачу укласти відповідний ліцензійний договір на здійснення законного включення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" до складу аудіовізуального твору - концерту "ІНФОРМАЦІЯ_3", публічне сповіщення якого повинно було відбутися 09.05.2016 або не здійснювати бездоговірне використання твору.

Отже, відповідач був повідомлений про те, що в разі публічного сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", який входить до складу аудіовізуального твору - концерту "ІНФОРМАЦІЯ_3" останнім будуть порушені виключні майнові права автора. При цьому, відповідач не вчинив будь-яких дій для того, щоб укласти ліцензійний договір та уникнути порушення авторських прав.

Відповідно до ч. 2 п. 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Таким чином, відповідач у відповідності до ст. 33 ГПК України, не довів додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав, а отже визнається порушником авторських прав позивача. Натомість позивач довів належність йому авторського права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем його майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права.

Статтею 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

В абз. 9 ч. 2 ст. 52 України "Про авторське право і суміжні права" зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених п.п. "г" п. 2 ст. 52 Закону № 3792-XII межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" просить суд стягнути з відповідача компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що еквівалентно 116 000 грн. Відповідно до уточненого розрахунку суми позову, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 МЗП * 1 450,00 грн. * 2 (способи бездоговірного використання об'єкту авторського права: включення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" та публічне сповіщення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1») * 2 (порушення відбулося двічі: 09.05.2016 у часовому проміжку з 20:30 до 22:55 та 14.05.2016 у часовому проміжку з 14:00 до 17:55) = 116 000 грн.

Господарський суд міста Києва задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" лише у сумі 14 500,00 грн. виходив з того, що позивач не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єктів авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

Проте, Київський апеляційний господарський суд не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що публічне сповіщення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в складі аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" відбулося двічі 09.05.2016 у часовому проміжку з 20:30 до 22:55 та 14.05.2016 у часовому проміжку з 14:00 до 17:55. Враховуючи, що ПРаТ «Телеканал Інтер» здійснював лише публічне сповіщення аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" до складу якого входив музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки концерт створювався Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" на замовлення відповідача, то відповідач має нести відповідальність за порушення майнових прав автора лише в частині публічного сповіщення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» у 2016 році.

Враховуючи, що кожен факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення, то стягненню підлягає сума у розмірі не менше 10 мінімальних заробітних плат за кожне сповіщення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в складі аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3". Оскільки публічне сповіщення відбувалось двічі, то вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення майнових прав суб'єктів авторського права підлягають частковому задоволенню у розмірі 29 000, 00 грн.

Разом з тим, колегія суддів відмічає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" до ПРаТ «Телеканал Інтер» стосовно стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав в частині включення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" у 2016 році не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

За наведеного, висновки місцевого господарського суду стосовно часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" не змінюють суті оскаржуваного рішення, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 підлягає скасуванню лише в частині суми задоволення позовних вимог, оскільки, в цій частині прийняте за неправильного застосування норм матеріального права (ч. 1 п. 4 ст. 104 ГПК України), що є підставою для його часткового скасування. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 49, 99, 101 - 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16 задовольнити частково.

2. Пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16 скасувати.

В цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30, ідентифікаційний код - 23507865) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7 А, ідентифікаційний код - 39040213) 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) грн. 00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 435 (чотириста тридцять п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

3. В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16 залишити без змін.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телеканал "ІНТЕР" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30, ідентифікаційний код - 23507865) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7 А, ідентифікаційний код - 39040213) 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. В задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовити.

7. Матеріали справи № 910/15175/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 13.05.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко