У Х В А Л А

10.05.2017Справа № 910/334/13

За скаргоюКомунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
на рішення Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
у справі 910/334/13
за позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
пропро стягнення 7761825,25 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача (стягувача)не з'явилися
від відповідача (боржника) - скаржникаБоженко А.О. - представник
від органу ДВСне з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.03.2013 у справі № 910/334/13 позов задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» грошові кошти: основний борг - 7282776,98 грн, пеня - 291723,09 грн, 3% річних - 187325,18 грн та судові витрати - 64380,00 грн.

13.05.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

29.12.2016 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» надійшла скарга на рішення Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 17.11.2016 ВП №48304196 про стягнення виконавчого збору;

- визнати неправомірною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 16.12.2016 №53140920 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2017 вказану скаргу прийнято судом до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/864 від 13.03.2017 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/334/13, за результатами якого справу №910/334/13 передано судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 суддею Смирновою Ю.М. прийнято до провадження справу №910/334/13 для розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 розгляд скарги було відкладено на 10.05.2017.

В судове засідання, призначене на 10.05.2017, представник скаржника з'явився, скаргу підтримав.

Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві представників в судове засідання не направив, заперечень проти скарги не надав.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, суд відзначає таке.

Із відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, вбачається, що постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 05.08.2015 відкрито виконавче провадження ВП №48304196 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.05.2015 у справі №910/334/13.

17.11.2016 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві винесено постанову ВП №48304196 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 782620,51 грн.

Постановою від 05.12.2016 виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

В подальшому, 16.12.2016, на підставі постанови від 17.11.2016 ВП №48304196 про стягнення з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» виконавчого збору у розмірі 782620,51 грн Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві було відкрито виконавче провадження ВП №53140920.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що рішення суду у справі №910/334/13 органом державної виконавчої служби в примусовому порядку не виконувалось, виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №48304196 не проводились, а заборгованість по виконавчому документу погашена поза межами виконавчого провадження за рахунок бюджетних субвенцій, виділених з бюджету міста Києва відповідно до рішення Київської міської ради від 27.10.2016 №310/1314. За таких обставин, скаржник стверджує про відсутність підстав для стягнення з нього виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №48304196 та просить суд визнати неправомірними та скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 17.11.2016 ВП №48304196 про стягнення виконавчого збору та від 16.12.2016 №53140920 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закону України «Про виконавче провадження») виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Проте, як вбачається із відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, в рамках виконавчого провадження №48304196 державним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача присуджених за наказом від 13.05.2015 у справі №910/334/13 сум. У даному випадку підставою для завершення виконавчого провадження №48304196 стало не фактичне стягнення державним виконавцем присуджених за наказом сум, а заява стягувача, подана в порядку ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідна сума коштів була сплачена шляхом безспірного списання коштів з рахунків відповідача органом Казначейства поза межами виконавчого провадження №48304196.

Таким чином, оскільки фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувача присуджених за наказом сум не відбулось, з огляду на положення ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», правові підстави для винесення постанови від 17.11.2016 ВП №48304196 про стягнення з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» виконавчого збору були відсутні.

При цьому, судом враховується, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку на момент відкриття виконавчого провадження ВП №48304196 регулювалися Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV зі змінами та доповненнями.

Проте, з 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, пунктом 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, оскільки стягнення виконавчого збору як окрема виконавча дія здійснена державним виконавцем після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, то в даному випадку застосуванню підлягають саме положення цього закону.

Враховуючи викладе, вимоги скаржника в частині скасування постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 17.11.2016 ВП №48304196 про стягнення виконавчого збору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 16.12.2016 №53140920 про відкриття виконавчого провадження скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Отже, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, який підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

На момент відкриття виконавчого провадження ВП №53140920 постанова Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 17.11.2016 про стягнення виконавчого збору, на підставі якої відкрито відповідне виконавче провадження, скасована не була.

Належних та допустимих доказів невідповідності постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №53140920 від 16.12.2016 вимогам законодавства, а також порушення державним виконавцем при її винесенні приписів Закону України «Про виконавче провадження» скаржником не надано.

Суд відзначає, згідно зі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» факт скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження, однак не свідчить про незаконність постанови про відкриття такого виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, скарга Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на рішення Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на рішення Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 17.11.2016 ВП №48304196 про стягнення виконавчого збору.

3. В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова