ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.04.2017 Справа № 904/5896/16
Розглядається заява Фермерського господарства "Сім вітрів", с. Мар'янівка, П'ятихатський район, Дніпропетровська область про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ", м. Київ

до Фермерського господарства "СІМ ВІТРІВ", с. Мар'янівка, П'ятихатський район, Дніпропетровська область

про стягнення 482 720,12 грн

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 у справі №904/5896/16 позов задоволено повністю; стягнуто з Фермерського господарства "Сім Вітрів" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" (далі - позивач) основний борг у розмірі 471 380,40 грн., 3% річних у розмірі 11339,72 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 7 240, 80 грн.

17.10.2016 на виконання вищевказаного рішення судом було видано наказ.

04.04.2017 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців шляхом сплати боргу рівними частинами щомісяця, починаючи з квітня 2017 року. Заява обґрунтована скрутним фінансовим становищем Фермерського господарства "Сім Вітрів", що істотним чином ускладнює негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь позивача.

Відповідач стверджує, що основний борг у розмірі 471 380,40 грн., 3% річних у розмірі 11 339,72 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 240,80 грн. будуть погашені ним протягом 12 місяців в період з квітня 2017 року по квітень 2018 року рівними частинами відповідно до наведеного в заяві графіку погашення заборгованості. Відповідач також звертає увагу, що ним було сплачено 296,21 грн. основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 (суддею Ярошенко В.І.) вищевказану заяву про розстрочку виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 14.04.2017.

12.04.2017 від стягувача (позивача) до суду надійшов відзив №4456 від 11.04.2017 на заяву про розстрочку виконання рішення суду, відповідно до якого позивач просив суд відмовити відповідачу в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як зазначає позивач, відповідачем не надано документів фінансової звітності, зокрема звітів про фінансовий стан та фінансові результати за 2015-2016 роки, що позбавляє можливості оцінити фінансовий стан підприємства.

Також позивач звертає увагу на те, що згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України № НОМЕР_1 від 18.11.2016, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження № 52920277, у відповідача відкриті рахунки в ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та в ПАТ КБ "Приватбанк", проте відповідачем не надані суду виписки про наявність грошових коштів на цих рахунках.

За твердженням позивача, в ході виконавчого провадження державним виконавцем було виявлено, що відповідачу на праві приватної власності належить шість транспортних засобів, зокрема, Toyota Land Cruiser 200, 2011 року випуску, та Mercedes-Benz 609D, 1989 року випуску, за рахунок яких відповідач може погасити суму заборгованості перед позивачем.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, за рахунок реалізації якого може бути погашена заборгованість перед ТОВ "АТ Каргілл" без розстрочення виконання рішення суду. Відтак, наявність у відповідача нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення, саме по собі виключає можливість розстрочення виконання рішення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2017, у зв'язку з перебуванням судді Ярошенко В.І. у відпустці, справу № 904/5896/16 для розгляду вищевказаної заяви про розстрочку виконання рішення суду передано судді Петренко Н.Е.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 справу №904/5896/16 прийнято суддею Петренко Н.Е. до свого провадження для розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду, призначено судове засідання на 26.04.2017.

26.04.2017 повноважні представники сторін у судове засідання не з'явилися. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, господарський суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що відстрочка або розстрочка подовжує період відновлення порушеного права позивача (стягувача), при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.05 у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В розумінні ст. 617 Цивільного кодексу України обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно зі ст. 42 та абзацом 5 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

З огляду на вищевикладене господарський суд вважає, що наведені відповідачем обставини, передусім, є наслідком його господарської діяльності, власного комерційного розрахунку та ризику, а не виникли в силу якихось обєктивних та незалежних від боржника обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.05.2015 у справі № 5019/117/11.

Крім того, існуючі процеси в економіці Україні негативно впливають також на позивача, тому надання відповідачу розстрочки виконання рішення не відповідатиме принципам рівності сторін перед законом та судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 у справі №904/8420/14 та від 14.09.2015 у справі №904/1226/15.

Крім того, згідно з довідкою з оперативної бази даних щодо транспортних засобів підприємств від 14.12.2016 (а.с. 145), відповідач є власником транспортних засобів, серед яких:

- ВАЗ 21213, 1997 року випуску;

- Toyota Land Cruiser 200, 2011 року випуску;

- КАМАЗ 5320, 1984 року випуску;

- ГАЗ 6615, 1990 року випуску;

- ГКБ 8352, 1990 року випуску;

- Mercedes-Benz 609D, 1989 року випуску.

Відповідно до постанов начальника П'ятихатського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про доручення для здійснення опису та арешту майна від 17.03.2017 та про виправлення помилки у процесуальному документі від 21.03.2017 (а.с. 146, 147) за відповідачем (боржником) зареєстровано таке нерухоме майно:

- свинарник, загальною площею 1 262,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, с. Йосипівка, вул. Шкільна, 29;

- пташник, загальною площею 2 155,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, с. Зелений Гай, вул. Лугова, 71;

- нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, с. Йосипівка, вул. Шкільна, 21;

- нежитлові будівлі та споруди (склад північний № 1), що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, с. Йосипівка, вул. Шкільна, 28.

Вищевикладене свідчить про наявність у відповідача нерухомого майна, на яке відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" може бути звернено стягнення з метою виконання рішення суду.

Також суд звертає увагу на те, що рішення суду від 26.09.2016, за яким з відповідача стягнуто грошові кошти на користь позивача, набрало чинності 14.10.2016. При цьому відповідач стверджує, що станом на 29.03.2017 він сплатив заборгованість перед позивачем лише в розмірі 296,21 грн., у зв'язку з чим суд критично ставиться до доводів відповідача щодо можливості погашення ним заборгованості рівними частинами в розмірі 40 830,08 грн. щомісячно.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності виключних обставин, виняткового випадку для надання розстрочки виконання судового рішення.

У звязку з недоведеністю відповідачем неможливості виконання рішення у встановлений строк та недоведеністю обставин, які б обумовили необхідність та доцільність розстрочки виконання рішення, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фермерського господарства "Сім Вітрів" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 - відмовити.

Суддя ОСОБА_2