ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Справа № 914/3224/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Петрик К.О.

розглянув апеляційну скаргу Львівської міської ради №2901/вих.-267 від 24.02.2017р. (вх. № 01-05/993/17 від 02.03.2017р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 р.

у справі № 914/3224/16 (суддя Яворський Б.І.)

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) Нарнія-Трейд, м. Львів

про витребування земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність у матеріалах справи);

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4-М.С. представники (довіреності у матеріалах справи).

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у звязку з чим хід судового засідання фіксується у протоколі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 22.03.2017р.

У судовому засіданні 22.03.2017р. у розгляді справи оголошено перерву до 26.04.2017р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 р. у справі №914/3224/16 (суддя Яворський Б.І.) в задоволенні позову Львівської міської ради до відповідача: ТзОВ Нарнія-Трейд про витребування земельної ділянки площею 0,20 га за адресою: м.Львів, вул.Стрийська-вул.Чмоли, кадастровий номер :01:008:0002, відмовлено.

Судове рішення у справі мотивоване ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 263, ч.ч. 3,4,5 ст. 267, ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ст.ст. 78, 80, 83, 152 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), і зроблено висновок, що відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку як внесок до статутного капіталу її засновником, і згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно є її власником, а Львівська міська рада, знаючи про можливе порушення свого права щодо земельної ділянки, більше 15 років свідомо не вживала жодних заходів для її повернення, навпаки, постійно вчиняла дії та приймала рішення протягом 2004р.-2009р. про видачу правовстановлюючих документів щодо земельної ділянки на вул. Стрийській вул. Чмоли у м.Львові, змінювала її цільове призначення, а також міська рада та її виконавчі органи постійно погоджували власникам землевпорядну документацію, які свідчать про те, що рада визнає належність спірної земельної ділянки до приватної власності, а тому предявлення у кінці 2016р. позову до відповідача про витребування земельної ділянки не можна розцінювати інакше, як втручання у право особи на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу Конвенції.

Львівська міська рада не погоджується з ухваленим рішенням суду і вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема, обгрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що про порушення свого права власності на спірну земельну ділянку саме ТзОВ Нарнія-Трейд Львівська міська рада не могла дізнатись раніше оформлення права власності на земельну ділянку відповідачем, оскільки попередні правовстановлюючі документи на первинного покупця (ЗАТ Авіас Плюс) були визнаними недійсними згідно рішення Господарського суду м. Києва від 11.05.2002р. у справі №31/89. Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропущення позивачем позовної давності. Стверджує, що рішення Європейського суду з прав людини у справі Стретч проти Сполученого Королівства і висловлена у ньому позиція не може бути застосованою щодо ст. 388 ЦК України та оцінки наслідків витребування майна у добросовісного набувача, а посилання на рішення Європейського суду з прав людини у справах Нафтова компанія Юкос проти Росії та Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства є некоректним. Зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 11.05.2002р. у справі №31/89 встановлено факт вибуття земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській у м. Львові із володіння власника Львівської міської ради поза її волею внаслідок неправомірних дій Львівської обласної державної адміністрації, а та обставина, що земельна ділянка неодноразово перепродувалася третім особам після її неправомірного відчуження не позбавляє Львівську міську раду права на витребування цього майна із володіння останнього набувача. Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 р. у справі №914/3224/16, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає доводи апелянта необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, оскільки, передана у власність відповідача земельна ділянка площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли у м. Львові, кадастровий номер :01:008:0002, належала попередньому власнику ЗАТ Фірма Львів-Петроль на праві приватної власності згідно державного акту серії ЯД №494122 на право власності на земельну ділянку від 01.04.2008р., що виданий Львівською міською радою на підставі ухвали Львівської міської ради восьмої сесії пятого скликання №1545 від 14.02.2008р., а відповідач набув права власності на земельну ділянку з відома Львівської міської ради, що також підтверджується ухвалою Львівської міської ради пятої сесії пятого скликання від 19.04.2007р. №760 про зміну цільового призначення земельної ділянки. Просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 р. у справі №914/3224/16 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом ХП ГПК України.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст. 99 ГПК України).

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього (ч.1 ст.101 ГПК України).

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

27.12.2000р. на підставі розпорядження Львівської обласної державної адміністрації №1454 від 15.12.2000р. між Львівською обласною державною адміністрацією та ЗАТ Авіас-Плюс укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва АЗС площею 0,20 га по вул.Стрийській та видано ЗАТ Авіас-Плюс державний акт про право власності на землю від 23.01.01р. №ЛВ 028577 (10708005) за адресою: м.Львів, вул. Стрийська-вул.Чмоли.

12.04.2002р. між ЗАТ Авіас Плюс (продавець) та ЗАТ Фірма Львів-Петроль (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого ЗАТ Фірма Львів-Петроль придбало земельну ділянку площею 0,2 га на вул.Стрийській-вул.І.Чмоли у м. Львові (а.с. 75-77). Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №339.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.05.2002р. у справі №31/89 за позовом: Львівської міської ради до Львівської обласної державної адміністрації, ЗАТ Авіас Плюс про визнання недійсним розпорядження, позов задоволено, визнано недійсними розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 15.12.2000р. №1454 у частині продажу ЗАТ Авіас Плюс земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській біля податкової адміністрації у м.Львові та договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки від 27.12.2000р., укладений між Львівською обласною державною адміністрацією та ЗАТ Авіас Плюс, визнано недійсним державний акт на право власності на землю від 23.01.2001р. за № ЛВ №028577 (10708008) (а.с. 78-81). Дане рішення набрало законної сили.

08.06.2004р. між ВАТ Дніпронафтопродукт (продавець) та ЗАТ Фірма Львів-Петроль (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2 га на вул.Стрийській-вул.І.Чмоли у м. Львові, кадастровий номер :01:008:0002 (а.с. 69-74). Договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №1156.

09.07.2004р. Львівська міська рада видала ЗАТ Фірма Львів-Петроль державний акт серії ЛВ №087065 на право власності на земельну ділянку площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли м.Львів для будівництва і обслуговування АЗС (а.с. 32).

У листі управління архітектури та містобудування Львівської міської ради № 2-5892/20 від 10.05.2006р. погоджено містобудівне обґрунтування зміни цільового призначення земельної ділянки і розміщення адмінкорпусу ЗАТ Фірма Львів-Петроль на розі вул. Стрийської - вул. Чмоли в м. Львові (а.с. 31).

Ухвалою Львівської міської ради пятої сесії пятого скликання від 19.04.2007р. №760 дозволено ЗАТ Фірма Львів-Петроль зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли м.Львів, яка передана йому у власність для будівництва і обслуговування АЗС згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 09.07.2004р. серії ЛВ №087065, погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли у м.Львові для будівництва і обслуговування адміністративного корпусу за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 28).

Ухвалою Львівської міської ради восьмої сесії пятого скликання №1545 від 14.02.2008р. затверджено ЗАТ Фірма Львів-Петроль проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли у м.Львові, яка передана йому у власність для будівництва і обслуговування АЗС згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 09.07.2004р. серії ЛВ №087065 для будівництва і обслуговування адміністративного корпусу, перевівши із земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення до земель житлової та громадської забудови (а.с. 27).

01.04.2008р. на підставі ухвали Львівської міської ради восьмої сесії пятого скликання №1545 від 14.02.2008р. видано ЗАТ Фірма Львів-Петроль державний акт серії ЯД №494122 на право власності на земельну ділянку площею 0,2 га на вул. Стрийська - вул. ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування адміністративного корпусу (а.с. 36).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №785 від 01.08.2008р. дозволено ЗАТ Фірма Львів-Петроль проектування адміністративного корпусу з підземним паркінгом на вул. Стрийській - вул.І. ОСОБА_7 (а.с. 30).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №967 від 19.09.2008р. внесено доповнення до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №785 від 01.08.2008р. щодо будівництва адміністративного корпусу з підземним паркінгом на вул. Стрийській - вул.І. ОСОБА_7 (а.с. 29).

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ Фірма Львів-Петроль від 14.11.2008р. акціонерами прийнято рішення про створення ТзОВ Нарнія-Трейд; до статутного капіталу внесено в т.ч. і земельну ділянку по вул.Стрийська-вул.Чмоли у м.Львові (а.с. 40, 42-57).

10.09.2009р. ЗАТ Фірма Львів-Петроль та ТзОВ Нарнія-Трейд підписали акт прийому-передачі у власність майна до статутного капіталу ТзОВ Нарнія-Трейд у тому числі і земельної ділянки по вул. Стрийська - вул. Чмоли у м.Львові, згідно додатку №1 до акта (а.с. 41, 58).

19.12.2014р. ТзОВ Нарнія-Трейд видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,2 га кадастровий номер :01:008:0002 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (а.с. 33).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2014р. за ТзОВ Нарнія-Трейд зареєстровано право власності на земельну ділянку по вул.Стрийська-вул.Чмоли у м.Львові площею 0,2 га, кадастровий номер :01:008:0002, для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (а.с. 34-35).

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч. 1, 2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (ст. 80 ЗК України).

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається зі справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 11.05.2002р. у справі №31/89 за позовом: Львівської міської ради до Львівської обласної державної адміністрації, ЗАТ Авіас Плюс визнано недійсними розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 15.12.2000р. №1454 у частині продажу ЗАТ Авіас Плюс земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській біля податкової адміністрації у м.Львові та договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки від 27.12.2000р., укладений між Львівською обласною державною адміністрацією та ЗАТ Авіас Плюс, визнано недійсним державний акт на право власності на землю від 23.01.2001р. за №ЛВ №028577 (10708008).

Вищенаведеним рішенням встановлено, що земельна ділянка, яка була продана Львівською обласною державною адміністрацією та придбана ЗАТ Авіас Плюс, належала до земель комунальної власності.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Львівська міська рада звернулась до суду першої інстанції з позовом до ТзОВ Нарнія-Трейд про витребування земельної ділянки, оскільки земельна ділянка належала до земель м. Львова та могла відчужуватися лише на підставі рішення Львівської міської ради.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Для застосування даної норми та задоволення віндикаційного позову позивач повинен в першу чергу довести своє право власності або речове право на витребовуване майно ( така правова позиція Верховного Суду України в постановах від 30.11.2016р. по справі №6-2069цс16, від 02.03.2016р. по справі №6-3090цс15).

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.12.2014р. право власності на витребовувану земельну ділянку по вул.Стрийська-вул.Чмоли у м.Львові площею 0,2 га, кадастровий номер :01:008:0002, зареєстровано за ТзОВ Нарнія-Трейд .

Позивач зазначає про вибуття земельної ділянки по вул.Стрийська-вул.Чмоли у м.Львові площею 0,2 га, кадастровий номер :01:008:0002, поза його волею, однак такі доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, після прийняття рішення Господарським судом м. Києва від 11.05.2002р. у справі №31/89, а саме 09.07.2004р. Львівська міська рада видала ЗАТ Фірма Львів-Петроль державний акт серії ЛВ №087065 на право власності на земельну ділянку площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли у м.Львові для будівництва і обслуговування АЗС (а.с. 32).

Крім того, було погоджено містобудівне обґрунтування зміни цільового призначення земельної ділянки згідно листа управління архітектури та містобудування Львівської міської ради № 2-5892/20 від 10.05.2006р. (а.с. а.с. 31).

Надалі, ухвалою Львівської міської ради пятої сесії пятого скликання від 19.04.2007р. №760 дозволено ЗАТ Фірма Львів-Петроль зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли у м.Львові, яка передана йому у власність для будівництва і обслуговування АЗС згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 09.07.2004р. серії ЛВ №087065, погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. І.Чмоли у м.Львові для будівництва і обслуговування адміністративного корпусу за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 28)

Також ухвалою Львівської міської ради восьмої сесії пятого скликання №1545 від 14.02.2008р. затверджено ЗАТ Фірма Львів-Петроль проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2 га на вул. Стрийській - вул. ОСОБА_7, яка передана йому у власність для будівництва і обслуговування АЗС, а 01.04.2008р. на підставі ухвали Львівської міської ради восьмої сесії пятого скликання №1545 від 14.02.2008р. видано ЗАТ Фірма Львів-Петроль державний акт серії ЯД №494122 на право власності на земельну ділянку площею 0,2 га на вул. Стрийська - вул. І.Чмоли у м.Львові для будівництва і обслуговування адміністративного корпусу (а.с. 36).

Земельну ділянку, про витребування якої просить позивач, відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ Фірма Львів-Петроль від 14.11.2008р. внесено до статутного капіталу ТзОВ Нарнія-Трейд (а.с. 40, 42-57)

Враховуючи державний акт серії ЛВ №087065 від 09.07.2004р., виданий Львівською міською радою ЗАТ Фірма Львів-Петроль, ухвали Львівської міської ради від 19.04.2007р. №760 про дозвіл на зміну цільового призначення земельної ділянки та №1545 від 14.02.2008р. про затвердження ЗАТ Фірма Львів-Петроль проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, а також державний акт серії ЯД №494122 від 01.04.2008р. на право власності ЗАТ Фірма Львів-Петроль на земельну ділянку площею 0,2 га на вул. Стрийська - вул. ОСОБА_7, посилання Львівської міської ради про відсутність її волі щодо вибуття спірної ділянки є небгрунтованим та безпідставним. З наведених доказів вбачається чітке волевиявлення Львівської міської ради щодо передачі земельної ділянки у власність ЗАТ Фірма Львів-Петроль.

Отже, наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача, яким є ТзОВ Нарнія-Трейд на підставі протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ Фірма Львів-Петроль від 14.11.2008р. та акту прийому-передачі у власність майна до статутного капіталу від 10.09.2009р.

Частиною 5 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997р. №280/97-ВР визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Перший протокол Конвенції ратифікований Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІV "Про міжнародні договори України" застосовується національними судами України як частина національного законодавства.

Згідно статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям.

З огляду на характер спірних правовідносин, конкретні обставини справи та застосовані правові норми, вбачається невідповідність втручання держави у право власності ТзОВ Нарнія-Трейд.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про витребування земельної ділянки площею 0,20 га за адресою: м.Львів, вул.Стрийська-вул.Чмоли, кадастровий номер :01:008:0002.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у звязку із чим згідно із ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд справи в апеляційному порядку слід покласти на Львівську міську раду.

Керуючись ст. ст. 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на Львівську міську раду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 28.04.2017р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Хабіб М.І.