ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.04.2017 Справа № 917/1375/16

Суддя Гетя Н.Г. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та додаткові пояснення до неї по справі

За позовом ОСОБА_1, вул. Бригадна, буд, 39, м. Миколаїв, 54050

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ольвія", 37861, Полтавська область, Хорольський район, с. Бовбасівка

про 1. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №2 від 12.12.2013 року, котрий зареєстрований 24.12.2013 року за № 9000134;

2. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 15.04.2014р. оформлених протоколом № 4-1;

3. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ ОЛЬВІЯ від 18.04.2014 року оформлені протоколом № 4-2;

4. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 16.09.2014 року оформлені протоколом №5;

5. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №5 від 16.09.2014 року, котрий зареєстрований 19.09.2014 року за № 2000134;

6. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 20.09.2014 року оформлені протоколом №6;

7. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №6 від 20.09.2014 року, котрий зареєстрований 26.09.2014 року за №3000134;

8. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 23.10.2015року оформлені протоколом 9/к;

9. визнання недійсною редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників №9/к від 23.10.2015 року, котрий зареєстрований 03.11.2015 року за №7000134;

10. визнання недійсними рішень прийнятих загальними зборами учасників ТОВ АФ Ольвія від 27 листопада 2015 року.

11. визнання недійсною оновленої редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Ольвія" (), затверджену на підставі рішення зборів учасників, оформленого протоколом загальних зборів учасників віл 27 листопада 2015 року, котрий зареєстрований 04.12.2015 року за № 8000134.

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2, 54049, м. Миколаїв, вул. Шверника, 4/1;

2. Хорольська районна державна адміністрація, 37800, м. Хорол, вул. 1-го травня, 4;

3. ОСОБА_3, 37861, Хорольський район, с. Бовбасівка, вул. Шевченка, б. 22;

4. ОСОБА_4, 54049, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Шверника, буд. 6

5. ОСОБА_5, 54052, АДРЕСА_1.

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2016 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ОЛЬВІЯ» (37861, Полтавська обл., Хорольський район, село Бовбасівка, Ідентифікаційний код 30287550), його посадовим особам та довіреним особам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії направлені на внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про зміну складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ОЛЬВІЯ» 37861, Полтавська обл., Хорольський район, село Бовбасівка, Ідентифікаційний код 30287550), в тому числі, але не виключно подавати до Хорольської районної державної адміністрації (37800, Полтавська область, м. Хорол, вул. 1 Травня, буд. 4) та будь-яким іншим державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, а також всім приватним та державним нотаріусам заяви щодо здійснення реєстраційних дій по внесенню змін до відомостей про зміну складу учасників, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ОЛЬВІЯ» (37861, Полтавська обл., Хорольський район, село Бовбасівка, Ідентифікаційний код 30287550).

Заява мотивована тим, що поточні учасники товариства, до винесення рішення у даній справі, мають змогу внести до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей будь-які зміни, щодо ТОВ "Агрофірма "Ольвія", що позбавлять сенсу вирішення судом цієї справи по суті.

Розглянувши дану заяву та додаткові пояснення до заяви суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

В пунктах 1-3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання вжиття заходів до забезпечення позову», зокрема зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, при поданні заяви про вжиття заходів забезпечення є обов'язковим надання доказів наявності обставин, за наявності яких позивач просить вжити відповідних заходів.

Проте, позивачем в усупереч вимогам ст. 33 ГПК України жодним чином не обгрунтована та не доведена належними та допустимими доказами.

При цьому, з матеріалів позовної заяви не вбачається наявності підстав, за наявності яких можливе вжиття заходів до забезпечення позову.

За таких обставин заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 65, 66, 67, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Суддя Гетя Н.Г.