ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р.Справа № 916/2536/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Лисенко В.А.;

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

За участі представників сторін

Від позивача - ОСОБА_1, довіреність №2284, від 14.04.2017;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №б/н, від 30.11.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту)

на ухвали Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 року

по справі №916/2536/16

за позовом Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту), м.Одеса

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „ЯХТ КЛУБ „ОДЕСА-2009, м.Одеса

за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України в Одеській області, м.Одеса

про стягнення 154237,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2016 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) звернулося з позовом до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ЯХТ-КЛУБ "ОДЕСА-2009" про стягнення 154237,46 гривень.

27.03.2017 року представник відповідача надав клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 року призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз,ч с на вирішення якої поставлено наступне питання:

Яка ринкова вартість обєкта державного нерухомого майна, що не є цілісним майновим комплексом, що розташоване за адресою: місто Одеса вул. Приморська, 6, а саме:

-54/1000 комплексу будівель морського вокзалу: у літ. „Б; 81малий елінг, 96 великий елінг, 83,84,85,86,87,88,89,90,91,92,97,98,99,100 рундуки на першому поверсі, 52,53,54,55,56,5758,59,60,61,62 рундуки на другому поверсі,16- магазин, 20- склад магазину, 41.42 вмивальня, 43,44,45,48,49 душеві, 50,46,47 туалети, 38 кладова, 34,24 диспетчерські, 15,16,17,25 офіс, 23 коридор, 26,27,28 приміщення,12 кімната для переговорів, 13 кухня, 11кают-компанія, 18,22 вмивальня, 19,21-туалет, 20 ванна, загальною площею 2084,8 кв.м., 54/1000 холу-8.

Ухвалу суду мотивовано тим, що позовні вимоги направлені на стягнення орендних платежів, які пов'язані з вартістю об'єктів оренди і обовязковою складовою, що підлягає зазначенню у рішенні суду є вартість майна, що має визначатися лише шляхом проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 року провадження по справі №916/2536/16 зупинено відповідно до ч.2 п.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України у звязку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

Зазначене питання, на думку суду першої інстанції, має істотне значення для розгляду даної справи, у звязку з чим його невирішення може призвести до винесення судом необґрунтованого рішення, що є неприпустимим.

Не погоджуючись з прийнятими ухвалами, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвали Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 по справі №916/2536/16 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та про зупинення провадження.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що призначення експертизи по справі №916/2536/16 не сприятиме розгляду справи з урахуванням позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту), а, навпаки, її застосування для визначення розміру орендної плати є порушенням законодавства, яке регулює орендні відносини та, відповідно, призведе до невиправданого безпідставного затягування судового процесу.

В апеляційній скарзі позивач звертає увагу на те, що обставини, які входять до кола доказування по даній справі, стосуються виключно орендного законодавства та оцінка наданих доказів у даному випадку не залежить від питання, поставленого господарським судом на експертизу.

Також апелянт зазначає, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення, покладено на сторону, яка на них посилається. Тобто, відповідач, не погоджуючись з розміром орендної плати, яку він має сплачувати, повинен згідно до норм чинного законодавства, провести незалежну оцінку обєктів, що буде підставою для внесення змін до договору оренди в майбутньому в частині визначення розміру орендної плати.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржувані ухвали прийняті з дотримання норм процесуального права.

В судовому засіданні 10.05.2017 року представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та просив скасувати оскаржувані ухвали, направивиши справу на розгляд суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити ухвали суду без змін, а скаргу без задоволення.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України в Одеській області в судове засідання не зявився, не повідомивши суду причини неявки. Про дату, час та місце проведення судового засідання по справі №916/2536/16 повідомлений належним чином.

Судова колегія розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи за наявними в справі матеріалами та поясненнями учасників судового процесу, оскільки явка сторін та третіх осіб не була визнана обовязковою ухвалами суду, а повний текст постанови направляється сторонам у встановленому порядку.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних ухвал, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвали суду першої інстанції про призначення судової оціночно-будівельної еспертизи та про про зупинення провадження скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

П.п. 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", передбачено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процессуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, мотиви її винесення з посиланням на законодавство, вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії ДП «АМПУ» (адміністрація Одеського морського порту) звернулося з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „ЯХТ КЛУБ „ОДЕСА-2009 про стягнення заборгованості з орендної плати відповідно до укладеного договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №ДФ-28 від 20.09.2015 року.

При винесенні ухвали про призначення експертизи суд першої інстанції не обґрунтував та не навів достатніх мотивів, які б підтвердили неможливість самостійного встановлення судом фактичних обставин справи за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності, а саме розміру заборгованості по орендній платі за період, визначений позивачем.

Крім того, суд не довів доцільність проведення судової оціночно-будівельної експертизи за наявності визначення розміру орендної плати в договорі оренди і за відсутності вимог відповідача про необхідність перегляду встановленого розміру орендної плати, та не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування.

У зв'язку з викладеним, з урахуванням конкретних обставин даної справи, вказану ухвалу не можна визнати обґрунтованою, та такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права.

Як наслідкок, необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Отже, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 у справі № 24/489, щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

У зв'язку з наведеним, скасування лише ухвали про зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій - проведення експертною установою судової експертизи.

Враховуючи недоцільність та безпідставність призначення судової експертизи, що зумовило зупинення провадження у справі, зважаючи на те, що однією з основних засад судочинства є законність (п. 1 ч. 3 ст. 129 Конституції України), а завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, - забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), беручи до уваги повноваження апеляційної інстанції стосовно перевірки правильності застосування місцевим господарським судами норм процесуального права, Одеський апеляційний господарський суд, діючи з метою забезпечення дієвого судового захисту усіх учасників судового процесу, дійшов висновку про необхідність скасування як ухвали про призначення судової еспертизи, так і ухвали про зупинення провадження у справі та направлення справи на розгляд суду першої інстанції.

При цьому, слід зазначити, що ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Нормами п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до пп. 3.2 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012 право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129). Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007). Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Таким чином, однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129 Основного Закону України), що передбачає можливість перевірки в апеляційному та касаційному порядку судових рішень. Це конституційне положення реалізовано у розділах ХІІ, ХІІІ Господарського процесуального кодексу України України, де врегульовано питання апеляційного та касаційного оскарження судових рішень. При цьому, приписи ст. 106 Господарського процесуального кодексу України не містять заборони стосовно апеляційного ухвал господарського суду.

Водночас ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, якою врегульовано питання призначення і проведення судової експертизи, не містить положень, які б встановлювали заборону на оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Відсутність у Господарському процесуальному кодексі України прямих вказівок на можливість оскарження ухвал, які суттєво впливають на права та обов'язки учасників судового процесу, не може бути підставою для відмови у прийнятті апеляційної чи касаційної скарги, оформленої згідно з вимогами господарського процесуального законодавства, за відсутності прямої заборони в Законі на їх оскарження. Ця відмова розглядається як порушення конституційного права на судовий захист, яке за ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 у справі №916/2536/16 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та ухвала Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 у справі №916/2536/16 про зупинення провадження - скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, п. 4ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 у справі №916/2536/16 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 у справі №916/2536/16 про зупинення провадження - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 у справі №916/2536/16 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.04.2017 у справі №916/2536/16 про зупинення провадження - скасувати.

Справу №916/2536/16 передати до Господарського суду Одеської області на розгляд.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Принцевська Н.М.

Судді: Діброва Г.І.

ОСОБА_5