ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.04.2017 Справа № 917/810/14

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Інтернешнл

на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

по справі № 917/810/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Інтернешнл, вул. Саперно-Слобідська, 22-А, нежитлове приміщення з № 1 по № 14 приміщень № 309, м. Київ,

до ОСОБА_2 підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України, вул. Куйбишева, буд. 22-А, м. Полтава,36039

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області, вул. Куйбишева, 22-А, м. Полтава, 36024

про стягнення боргу за виконання підрядні роботи у сумі 1300146,01 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від скаржника (позивача, стягувача): ОСОБА_4, дов. від 03.01.17р.

від боржника (відповідача): не з"явився

від третьої особи: не з"явився

від ДВС: ОСОБА_5, дов. № 06-01-10006 від 28.12.2016р.

Розглядається скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Інтернешнл на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області по справі № 917/810/14.

Так, в поданій скарзі скаржник просить визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, яка виразилась у невжитті достатніх заходів виконання (неналежному виконанні 44298473 (на підставі Наказу Господарського суду Полтавської області від 14.07.2014 по справі 917/810/14 про стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інтернешнл» заборгованості у сумі 1300146,01 грн. основного боргу та 26002,92 грн.) в частини звернення стягнення на майно та кошти, які належить отримати ОСОБА_2 підприємству «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від інших осіб, зокрема, від ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області, та зобов'язати вжити такі заходи згідно Закону України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування скарги ТОВ ОСОБА_1 Інтернешнл вказує, що державний виконавець, який здійснює виконання рішення по даній справі, був зобов'язаний вжити заходів по виявленню майна (коштів) боржника, зокрема, які належить отримати від інших осіб - в даному разі третьої особи - служби автомобільних доріг у Полтавській області: звернутися з відповідними запитами, а на підставі отриманої інформації і до суду з поданням про проникнення до володіння як боржника, так і третьої особи (ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області) а також з вирішенням питання про арешт і вилучення коштів, які належить отримати боржнику від ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області (а також від інших осіб).

Представник скаржника на задоволенні скарги наполягає.

ДВС 06.04.2017р. надав відзив на скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити (вх. № 4739).

В судове засідання 25.04.2017р. ДВС надали копії матеріалів виконавчого провадження (вх. № 5574).

Державний виконавець проти скарги заперечив за обгрунтуванням, наведеним у запереченнях.

Боржник письмові заперечення не надав, його представник в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника ДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

03.06.2014 року господарським судом Полтавської області по справі № 917/810/14 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл" суму основного боргу в розмірі 1300146 грн. 01 коп. та витрати на сплату судового збору у сумі 26002 грн. 92 коп.

На виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2014р., яке набрало законної сили, видано наказ.

07.08.2014 на підставі Наказу Господарського суду Полтавської області від 14.07.2014 по справі 917/810/14 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрите виконавче провадження 44298473 та та приєднане зведеного виконавчого провадження ЗВП 34007292 постановою від 04.08.2014р.

У межах зведеного виконавчого провадження постановами відділу від 14.09.2012, 13.02.2013, 14.02.2013, 25.02.2014, 25.03.2014, 14.04.2014, 06.05.2014, 07.08.2014, 05.02.2014, 19.03.2015, 23.04.2015, 25.02.2016, 06.04.2016, 22.04.2016 та від 06.05.2016 накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, а також на рахунках, відкритих боржником через свої філії.

На виконання наказу господарського суду Полтавської області від 14.07.2014 по справі 917/810/14 по ВП 44298473 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь ТОВ «ОСОБА_1 Інтернешнл» було перераховано кошти в сумі 94 489,87 грн.

Як зазначає скаржник та не заперечує представник ДВС на час звернення стягувача до суду зі скаргою рішення суду по справі 917/810/14 не виконано, кошти у повному обсязі не перераховані.

Скаржник вказує, що державний виконавець, який здійснює виконання зазначеного рішення, виявив бездіяльність, оскільки був зобов'язаний вжити заходів по виявленню майна (коштів) боржника, зокрема, які належить отримати від інших осіб - в даному разі третьої особи - служби автомобільних доріг у Полтавській області: звернутися з відповідними запитами, а на підставі отриманої інформації і до суду з поданням про проникнення до володіння як боржника, так і третьої особи (ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області) а також з вирішенням питання про арешт і вилучення коштів, які належить отримати боржнику від ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області (а також від інших осіб).

З огляду на вказане, скаржник просить визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, яка виразилась у невжитті достатніх заходів виконання (неналежному виконанні 44298473 (на підставі Наказу Господарського суду Полтавської області від 14.07.2014 по справі 917/810/14 про стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інтернешнл» заборгованості у сумі 1300146,01 грн. основного боргу та 26002,92 грн.) в частини звернення стягнення на майно та кошти, які належить отримати ОСОБА_2 підприємству «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від інших осіб, зокрема, від ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області, та зобов'язати вжити такі заходи згідно Закону України «Про виконавче провадження».

ДВС, заперечуючи проти скарги, вказує, що розподіл коштів, стягнутих з рахунків боржника, здійснювався згідно статей 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 (ст. 45, 46 редакції Закону № 1404-VIII) у порядку черговості, а кошти, що залишилися після задоволення вимог стягувачів попередніх черг, були розподілені пропорційно між стягувачами V черги, в тому числі і на користь ТОВ «ОСОБА_1 Інтернешнл» по ВП 44298473.

Крім того, ДВС зазначає, що звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не здійснювалося, оскільки Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на примусову реалізацію майна державних підприємств.

При розгляді скарги суд приймає до уваги наступне.

Як передбачено ст. 124 Конституції України та ст.115 ГПК України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення)- сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ст.5 ЗУ "Про виконавче провадження" ).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як зазначено у пункті 1 частини першої статті 10 закону, заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Приписами статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем для виконання завдань щодо примусового виконання судового рішення по справі № 917/810/14 вчинено ряд процесуальних дій, зокрема, постановами відділу від 14.09.2012, 13.02.2013, 14.02.2013, 25.02.2014, 25.03.2014, 14.04.2014, 06.05.2014, 07.08.2014, 05.02.2014, 19.03.2015, 23.04.2015, 25.02.2016, 06.04.2016, 22.04.2016 та від 06.05.2016 накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, а також на рахунках, відкритих боржником через свої філії; на виконання наказу по справі 917/810/14 по ВП 44298473 на користь ТОВ «ОСОБА_1 Інтернешнл» було перераховано кошти в сумі 94 489,87 грн. При цьому, звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не здійснювалося, оскільки Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на примусову реалізацію майна державних підприємств.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, огляд та дослідження письмових доказів здійснюється судом відповідно до ст. ст. 34, 36 ГПК України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу стягувача на те, що ним не конкретизована, яка саме бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області оскаржується.

Згідно п. 9.9. постанови Пленуму ВГС України від 17 жовтня 2012 року № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказані положення свідчать про те, що подана скарга має відповідати ознакам позовної заяви, в тому числі повинна містити вимоги з вказівкою на конкретну дію виконавчого характеру, які виконавець безпідставно не виконує. Вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, яка виразилась у невжитті достатніх заходів виконання (неналежному виконанні 44298473 (на підставі Наказу Господарського суду Полтавської області від 14.07.2014 по справі 917/810/14) в частини звернення стягнення на майно та кошти, які належить отримати ОСОБА_2 підприємству «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від інших осіб, зокрема, від ОСОБА_3 автомобільних доріг у Полтавській області, та зобов'язати вжити такі заходи згідно Закону України «Про виконавче провадження», є не конкретною та не чіткою. В зв'язку з цим, предмет розгляду даної скарги відсутній, що в свою чергу, виключає можливість її задоволення.

Також судом відмічається, що обов'язок державного виконавця здійснювати виконавче провадження (вчиняти весь комплекс дій, що з цим пов'язано) передбачений Законом України „Про виконавче провадження", тому дублювання останнього ухвалою суду є безпідставним.

За даних обставин, за результатами розгляду скарги суд дійшов висновку, що підстави для задоволення вимог скаржника відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу відхилити.

Суддя Киричук О. А.