РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017Справа №910/2221/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Росава»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Гобарт»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»

Про стягнення 914 834,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

від позивача: Бондаренко Л.М.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Клочко О.В.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Росава» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гобарт» (далі - відповідач) про стягнення 914 834,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.17. порушено провадження у справі № 910/2221/17 та призначено її до розгляду на 09.03.17., на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит».

За результатами судового засідання 09.03.17. розгляд справи було відкладено на 10.04.17., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

16.03.17. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.17. розгляд справи було відкладено на 25.04.17. та продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 25.04.17. позивачем було підтримано свої позовні вимоги.

Третя особа в судовому засіданні 25.04.17. третя особа поклала вирішення спору в даній справі на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання 25.04.17. втретє не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду не виконав, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки повідомлення про вручення відповідачу ухвал суду наявні в матеріалах справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/2221/17.

В судовому засіданні 25.04.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.09. між позивачем (далі - продавець) та відповідачем (далі - покупець), представленим третьою особою (далі - повірений) був укладений Договір купівлі-продажу векселів № Б-09-417/1 (далі - Договір), відповідно до якого (п. 1.1) продавець продає, а покупець придбає прості векселі (далі - векселі) з наступними характеристиками:

- АА1834164 векселедавець ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» , дата складання 19.12.08., дата погашення за пред'явленням не раніше 09.06.15., номінальною вартістю 32 000 000,00 грн., вартістю 31 301 000,00 грн.

- АА1833960 векселедавець ТОВ «Хімреактив» , дата складання 19.12.08., дата погашення за пред'явленням не раніше 01.01.15., номінальною вартістю 7 071 500,00 грн., вартістю 7 016 900,00 грн.

- АА10543951 векселедавець ТОВ «Хімреактив» , дата складання 19.12.08., дата погашення за пред'явленням не раніше 01.01.10., номінальною вартістю 50 000 000,00 грн., вартістю 40 251 000,00 грн.

- АА1833959 векселедавець ТОВ «Хімреактив» , дата складання 19.12.08., дата погашення за пред'явленням не раніше 01.01.15., номінальною вартістю 9 000 000,00 грн., вартістю 8 001 000,00 грн.

- АА1834148 векселедавець ЗАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» , дата складання 19.12.08., дата погашення за пред'явленням не раніше 09.06.15., номінальною вартістю 20 000 000,00 грн., вартістю 19 000 500,00 грн.

Всього п'ять векселів загальною номінальною вартістю 118 071 500,00 грн.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 5.1 з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору договірна ціна продажу векселів становить 105 570 400,00 грн. без ПДВ.

Умови оформлення індосаменту: іменний (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.4 Договору продавець зобов'язаний передати покупцю векселі відповідно до акту прийому-передачі не пізніше 10.07.09.

У відповідності до акту приймання-передачі векселів від 10.07.09. продавець передав, а покупець прийняв векселі, визначені пунктом 1.1 Договору.

Пунктом 2.3 Договору (в редакції Додаткової угоди від 05.12.13.) сторони погодили порядок розрахунків, а саме, покупець зобов'язаний сплатити договірну вартість векселів продавцю на поточний рахунок продавця не пізніше 31.12.15.

Разом з тим, у відповідності до наявних в матеріалах справи платіжних доручень відповідач сплатив позивачу 104 655 566,00 грн.

Решту грошових коштів в сумі 914 834,00 грн. відповідач позивачу не сплатив. Строк оплати є таким, що настав.

Вказане і зумовило звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення 914 834,00 грн. вартості простих векселів.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно із ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам.

За таких обставин, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України (купівля-продаж).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями статті 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Росава» про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 914 834,00 грн. є правомірними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гобарт» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 11; ідентифікаційний код 35264276) на користь Приватного акціонерного товариства «Росава» (09108, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91; ідентифікаційний код 30253385) 914 834 (дев'ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. заборгованості та 13 722 (тринадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 51 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.17.

Суддя Т.М. Ващенко