РІШЕННЯ

24 квітня 2017 рокуСправа № 921/250/17-г/13
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко", с.Крупець, Радивилівський район, Рівненська область, 35541

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Апрус", вул. Живова, 31, м.Тернопіль, 46008

про стягнення заборгованості в сумі 34 687,79 грн.

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 довіреність №15 від 21.04.2017р.

Відповідача: не з'явився

Учасникам судового процесу розяснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснювалася.

В судовому засіданні 24.04.2017 року відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко", с.Крупець, Радивилівський район, Рівненська область, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Апрус", м. Тернопіль, про стягнення заборгованості в сумі 34 687,79 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2017 року порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд в судовому засіданні на 24.04.2017 року на 11 год. 00 хв.

Представники позивача в судове засідання з'явилися та повністю підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві; додатково зазначили, що станом час розгляду даної справи заявлена до стягнення заборгованість відповідачем не погашена.

Відповідач відзиву на позов не подав, участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.64 ГПК України за адресою, вказаною у позовній заяві (в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення 14.04.2017 року представнику ТОВ "Апрус" копії ухвали від 13.04.2017 року про порушення провадження у даній справі); клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Враховуючи, що участь представників сторін в судовому засіданні 24.04.2017 року не визнавалася судом обовязковою, подавати відзив на позов, як і брати участь в судовому засіданні, є правом сторони, передбаченим ст.ст.22, 59 ГПК України, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, а тому справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, господарський суд встановив:

- відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

- 18.08.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апрус" (Покупець) укладено Договір поставки №АМ-04, який сторонами підписано із протоколом розбіжностей до Договору від 18.08.2016 року.

Відповідно до умов вказаного Договору (п.п.1.1, 1.2) Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити Товар відповідно до Замовлення та умов цього Договору. Товар поставляється в асортименті та за цінами, які узгоджені Сторонами згідно Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Асортимент та ціни на кожну одиницю Товару, що поставлявся відповідно до умов вказаного Договору, сторонами узгоджено шляхом підписання Комерційної специфікації на товар від 18.08.2016 р. та Комерційної специфікації на товар від 01.09.2016 р. (додаток №1 до Договору).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що Товар із асортименту, вказаного у Специфікації, поставляється Постачальником окремими партіями Товару у кількості та асортименті відповідно до Замовлення, узгодженого Сторонами у встановленому цим Договором порядку.

За змістом п.2.3 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) ціна Договору складається із вартості поставленого та прийнятого Покупцем Товару згідно відповідних накладних за цим Договором.

Пунктом п.2.6 Договору визначено, що усі розрахунки за цим Договором здійснюються винятково в національній валюті України. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунку Покупця на рахунок Постачальника.

Відповідно до 2.7 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) сторони погодили, що обовязковою умовою для оплати поставленого Товару є наявність у Покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку відповідної накладної (видаткової та/або товарно-транспортної) і податкової накладної та інших документів, передбачених Розділом 4 Договору, а також відповідність цін в накладній діючій Специфікації; Постачальник здійснює реєстрацію податкових накладних в електронному вигляді на протязі 7 календарних днів з моменту виписки у відповідності до чинного податкового законодавства.

Відповідно до п.2.8 Договору, оплата за товар здійснюється протягом 30 календарних днів від дати поставки Товару Покупцем за умови, що Постачальник належним чином виконав вимоги п.2.7 Договору. Якщо Постачальник виконав вимоги п.2.7 Договору пізніше 7-денного строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання Постачальником всіх умов п.п.2.7 Договору.

Пунктом 11.1 Договору визначено, що даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного року, а в частині зобовязань, що залишились невиконаними на вказану дату до повного виконання таких зобовязань Сторонами. У тому випадку, якщо Сторони у строк, не менш ніж за 30 днів до закінчення строку дії даного Договору, не повідомлять одна одну про бажання розірвати Договір або укласти новий договір, то Договір вважається продовженим строком на один рік на тих же умовах.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобовязання з договору поставки, згідно якого, та в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст.693 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем на виконання умов укладеного сторонами договору поставки №АМ-04 від 18.08.2016 року здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 116478,20 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів - видаткових накладних в кількості 190 шт. (реєстр видаткових накладних наведено у позовній заяві, таблиця №1), зокрема за період з 22.08.2016 по 31.08.2016 на суму 15516,35 грн, за період з 01.09.2016 по 29.09.2016 на суму 78122,61 грн, за період з 01.10.2016 по 17.10.2016 на суму 22839,24 грн.

З метою дотримання вимог чинного податкового законодавства України та умов п.2.7 Договору, позивачем створено податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії зведених податкових накладних №2021 від 31.08.2016 року на загальну суму коштів, що підлягають до сплати з урахуванням ПДВ - 15516,35 грн (дата реєстрації в ЄРПН -11.09.2016 року), №2053 від 30.09.2016 року на загальну суму коштів, що підлягають до сплати з урахуванням ПДВ 78130,38 грн (дата реєстрації в ЄРПН -10.10.2016 року), №2075 від 31.10.2016 року на загальну суму коштів, що підлягають до сплати з урахуванням ПДВ 22839,24 грн (дата реєстрації в ЄРПН - 09.11.2016 року).

Поряд з цим, відповідач свої зобовязання по оплаті за отриманий товар належним чином та у встановлені п.2.7 Договору строки не виконав, у звязку з чим, з урахуванням вартості поверненого товару - 518,79 грн (повернення від покупця №11386 від 12.10.2016 на суму 150,65 грн та №10981 від 05.10.2016 на суму 368,14 грн), та проведеної відповідачем в період з 22.09.2016 по 01.11.2016 року часткової оплати в сумі 81271,62 грн, за останнім станом на дату звернення з даним позовом до суду рахується прострочена заборгованість в сумі 34687,79 грн (116478,20 -518,79 - 81271,62).

Наявність заборгованості ТОВ "Апрус" перед ТОВ "Радивилівмолоко" на суму 34687,79 грн за договором №АМ-04 від 18.08.2016 року, а також факт отримання відповідачем за період з 22.08.2016р. по 17.10.2016р. товару на загальну суму 115959,41 грн (з урахуванням вартості поверненого товару) підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період з 18.08.2016 по 15.12.2016, який підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

З метою досудового врегулювання спору, ТОВ "Радивилівмолоко" зверталося до відповідача з претензійною вимогою №4 від 27.12.2016 року щодо сплати заборгованості в сумі 34687,79 грн, яку залишено останнім без відповіді та задоволення.

Наведене свідчить про те, що всупереч умов укладеного сторонами договору та вимог діючого законодавства, відповідач свої зобовязання по оплаті вартості поставленого товару належним чином та в повному обсязі не виконав, що стало підставою для звернення до господарського суду із даним позовом.

Відповідно до ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно вимог ст.ст.32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідач викладені у позовній заяві обставини не спростував, доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості станом на дату розгляду справи суду не подав, а тому позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ "Апрус" 34687,79 грн заборгованості підлягають до задоволення як обгрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не оспорені відповідачем.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Апрус" (вул. Живова, 31, м.Тернопіль, код 38201423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко" (с.Крупець, Радивилівський район, Рівненська область, код 31259168) 34687 (тридцять чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 79 коп. заборгованості та 1600 (одну тисячу шістсот) грн в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено та підписано "03" травня 2017 року.

Суддя С.Г. Стопник