ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р.Справа № 922/2197/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Благодатне" , с. Благодатне 3-я особа: Міністерство аграрної політики та продовольства України, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний", с. Благодатне
про визнання недійсним договору
за участю представників:

прокуратури - Ткаченко К.О., посвідчення № 03649 від 12.11.2015 року;

позивача - Шилов В.І., довіреність № 286 від 24.06.2016 року; Дробот С.І., довіреність № 69 від 21.04.2017 року;

відповідача - не з'явився;

третьої особи- не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Благодатне" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним договору №12/03 від 22.03.2010 року про реалізацію інвестиційного проекту на Державному підприємстві "Благодатне", укладеного з ТОВ "ВС Благодатний".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.07.2016 року залучено до участі у справі Міністерство аграрної політики та продовольства України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та прокуратуру Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.09.2016 року у справі №922/2197/16 (суддя Шарко О.В.) провадження у справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2016 року частково задоволено апеляційну скаргу Державного підприємства "Благодатне". Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.09.2016 року по справі №922/2197/16 скасовано. Справу №922/2197/16 передано на розгляд господарського суду Харківської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2016 року справу № 922/2197/16 призначено до розгляду судді Сусловій В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.11.2016 року справу №922/2197/16 призначено до розгляду у судовому засіданні на "06" грудня 2016 р. о 10:00 год.

24 листопада 2016 року на адресу господарського суду Харківської області надійшов запит Харківського апеляційного господарського суду щодо негайного направлення справи № 922/2197/16 на адресу Харківського апеляційного господарського суду для розгляду заяви Державного підприємства "Благодатне" про прийняття додаткового рішення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.11.2016 року провадження у справі 922/2197/16 зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Харківської області.

01 грудня 2016 року справу № 922/1982/16 повернуто на адресу господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2016 року розгляд справи був поновлений та справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 06.12.2016 року о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.12.2016 року розгляд справи відкладено на 26.12.2016 року об 11:00 год.

15 грудня 2016 року на адресу господарського суду Харківської області надійшла касаційна скарга ТОВ "ВС "Благодатний" за вх. № 1158 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.12.2017 року провадження у справі № 922/2197/16 зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Харківської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.03.2017 року касаційну скаргу ТОВ "ВС Благодатний" залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 року у справі № 922/2197/16 залишено без змін.

Справу № 922/2197/16 повернуто на адресу господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 квітня 2017 року провадження у справі № 922/2197/16 поновлено, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 18.04.2017 року об 12:00 год.

18 квітня 2017 року від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання за вх. № 12744, в якому уточнює обгрунтування позовних вимог та яке долучено судом до матеріалів справи.

18 квітня 2017 року, у зв'язку з лікарняним судді Суслової В.В., перенесено розгляд справи на 24.04.2017 року об 12:00 год., про що сторони повідомлені належним чином.

24 квітня 2017 року від позивача до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення по справі за вх. № 922/2197/16, які долучені судом до матеріалів справи.

В призначеному судовому засіданні 24.04.2017 року був присутній представник прокуратури, який вважає позов обгрунтованим та просить його задовольнити.

Представники позивача наполягають на задоволенні позову.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзив на позов не надав, про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа також своїм правом бути присутньою в судовому засіданні не скористалась.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, встановив наступне.

Державне підприємство "Благодатне" (Позивач) - є державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.10.2015 року по справі № 922/4832/15 було порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Благодатне".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (відповідач) в рамках вище зазначеного провадження звернувся із заявою про визнання грошових вимог та про включення до реєстру кредиторів.

Обгрунтовуючи свої вимоги ТОВ «ВС Благодатний» посилався, крім іншого, на укладений 22.03.2010 року між позивачем та відповідачем договір № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві "Благодатне".

Так, відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, Інвестор (відповідач у справі) зобов'язується на власний ризик і за власні кошти, відповідно до умов цього договору реалізацію схваленого (затвердженого) інвестиційного проекту Покращення родючості земель на землях ДП "Благодатне", а підприємство (позивач) - створення умов для його реалізації, та повернення Інвестору інвестиційних коштів.

Проте, позивач вказує на те, що договір № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві "Благодатне" був підписаний не уповноваженим представником зі сторони відповідача, жодних дій які б свідчили про прийняття до виконання Договору сторони не вчиняли, а також спірний договір суперечить вимогам Закону України "Про інвестиційну діяльність" (із змінами) та іншим нормативним актам України, зокрема ініціатором (відповідачем) інвестиційного проекту не отримано висновку експертної оцінки економічної ефективності проекту та відповідного рішення (згоди) Кабінету Міністрів України на його реалізацію, окрім того не забезпечено державної реєстрації інвестиційного проекту, подання фінансовим органам декларації про обсяги і джерела здійснюваних інвестицій, бухгалтерської та статистичної звітності.

На підставі вказаного, позивач просить визнати договір № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві "Благодатне".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Як передбачено ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У пункті 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як передбачено ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як було вище зазначено, в обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що договір № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві "Благодатне" зі сторони відповідача підписаний не уповноваженою особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для підпису договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Зі змісту договору вбачається, що від імені відповідача його підписав Генеральний директор ТОВ "ВС Благодатний" ОСОБА_4.

Статутом ТОВ "ВС Благодатний" передбачено, що виконавчим органом товариства є генеральний директор. Генеральний директор вирішує всі питання діяльності товариства за винятком тих, що належить до виключної компетенції зборів учасників. Компетенцію генерального директора, зокрема, представництво інтересів товариства в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з українськими та іноземними юридичними особами та громадянами; без доручення діяти від імені товариства, укладати договори та інші угоди; видати накази, інструкції та інші акти з питань, що входять до його компетенції; виконувати інші функції, необхідні для забезпечення організації роботи та діяльності товариства.

Проте, до матеріалів справи позивачем була надана нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4, із змісту якої вбачається, що договір № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві "Благодатне" ОСОБА_4 ніколи не підписував, про його існування не чув, ніяких доручень та розпоряджень іншим особам на його укладання не давав, в березні 2010 року за посадою генерального директора працював повний робочий місяць та жодних дій що свідчили б про прийняття до виконання цього договору ТОВ "ВС Благодатний" не вчиняло.

Таким чином, вказане вище підтверджує доводи позивача, що договір № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві "Благодатне" зі сторони відповідача підписаний не уповноваженою особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для підпису договору, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Окрім того, позивач наполягає на тому, що спірний договір суперечить вимогам Закону України «Про інвестиційну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам України, а саме Ініціатором (ТОВ «ВС «Благодатний») інвестиційного проекту не отримано висновку експертної оцінки економічної ефективності проекту та відповідного рішення (згоди) Кабінету Міністрів України на його реалізацію. Також, не забезпечено державної реєстрації інвестиційного проекту, подання фінансовим органам декларації про обсяги і джерела здійснюваних ним інвестицій, бухгалтерської та статистичної звітності.

Позивачем було зауважено, що Договір № 12/03 суперечить вимогам пунктів 1, 2 статті 8 Закону України від 18.09.1991 № 1560-ХІІ (надалі - Закон № 1560-ХІІ) «Про інвестиційну діяльність» (із змінами) в частині подання фінансовим органам декларації про обсяги і джерела здійснюваних ним інвестицій, одержання позитивного висновку державної експертизи інвестиційного проекту, подання в установленому порядку бухгалтерської та статистичної звітності.

За договором від 22.03.2010 № 12/03 про реалізацію інвестиційного проекту на державному підприємстві «Благодатне», укладеним між ДП «Благодатне» в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ «ВС Благодатний» в особі генерального директора ОСОБА_4, кредиторські вимоги складають 9 872 524,93 гривні.

Разом з цим, як стверджує позивач, відповідно до фінансових звітів ДП «Благодатне» (форма № 1-м) та оборотно-сальдової відомості по рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» вище вказана кредиторська заборгованість не обліковується.

Відповідно до акту від 20.03.2015 № 338/22/22994509, який був складений при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки ДПІ у Зміївському районі ГУ ДФС у Харківській області за період з 01.07.2013 по 26.01.2015, вказана вище кредиторська заборгованість ДП «Благодатне» перед ТОВ «ВС Благодатний» за даними бухгалтерського та податкового обліку також не обліковувалася.

Крім цього, суб'єктами інвестиційної діяльності не дотримано вимоги статті 12-2 Закону № 1560-ХІІ щодо державної реєстрації інвестиційних проектів, яка здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку на підставі позитивного висновку експертної оцінки їх економічної ефективності та пункту 3 Порядку проведення аукціону із залучення інвесторів державними підприємствами, установами та організаціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2009 № 530 «Питання залучення інвестицій державними підприємствами, установами та організаціями» (дійсна на момент укладення Договору № 12/03), а саме - ініціатором інвестиційного проекту не отримано відповідного рішення (згоди) Кабінету Міністрів України на реалізацію інвестиційного проекту, в якому бере участь ДП «Благодатне».

Так, статтею 9 Закону № 1560-ХІІ визначено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Вивченням умов Договору № 12/03 встановлено, що предметом даного договору (п. 1.1.) є зобов'язання ТОВ «ВС «Благодатний» (Інвестор) на власний ризик і за власні кошти забезпечити реалізацію схваленого (затвердженого) інвестиційного проекту Покращення родючості земель на землях ДП «Благодатне» (Підприємство), а Підприємства - створити умови для реалізації проекту та повернення Інвестору інвестиційних коштів.

Також, п. 1.2. Договору 12/03 передбачено зобов'язання Інвестора за рахунок власних коштів та /або за рахунок інших юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців здійснити в повному обсязі фінансування, придбання та внесення добрив, засобів рослин (далі - ЗЗР) на земельних ділянках підприємства, доступ до яких забезпечується на вимогу Інвестора в порядку та на умовах, передбачених інвестиційним проектом (пункт 1.3. Договору).

Пунктом 1.4. Договору №12/03 визначено, що Підприємство зобов'язується здійснити оплату за фінансування, внесення добрив та ЗЗР, які інвестор надав Підприємству за даним договором.

Відповідно до статті 1 Закону України від 18.09.1991 № 1560-ХІІ «Про інвестиційну діяльність» (із змінами), інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Також, статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Позивач стверджує, що в порушення вищезазначених норм законодавства, Договір № 12/03 не передбачає домовленості сторін щодо досягнення основної мети - отримання прибутку.

Відповідно до умов розділу 2 «Порядок та умови інвестування» Договору 12/03, орієнтовний обсяг інвестицій на 2010-2015 роки становить не менше 9 000 000,00 гривень. Збільшення обсягу інвестицій не потребує додаткових узгоджень (п. 2.1.).

Пунктом 2.3. Договору № 12/03 визначено, що Інвестор проводить перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства, внесенням готівки в касу Підприємства або внесення добрив та ЗЗР безпосередньо у землі ДП «Благодатне», що підтверджується відповідними актами.

Відповідачем, в спростування доводів позивача, було надано ряд копій трьохсторонніх Актів про внесення мінеральних добрив та ЗЗР, які укладені між ДП «Благодатне», ТОВ «ВС Благодатний» із залученням інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідно до яких на виконання умов договорів від 26.04.2010 № 8 «Про спільне вирощування сільськогосподарської продукції», Договору № 12/03 та ряду договорів, укладених між ТОВ «ВС Благодатний» з третіми особами (ФОП «ОСОБА_8», ТОВ «Агродар» () в особі керівника Онопко М.І., Фермерське Господарство «Штефана В.О.» (), Фермерське господарство «Лисака А.І.» (), ТОВ «АФ ЖИТТЯ 2010» () в особі керівника Хорошилова О.О., ТОВ «Будтехпостач Україна» () в особі Столбова Ю.А. та інших) на землях ДП «Благодатне» в період з травня 2010 року по липень 2015 року виконувалися роботи з внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив на загальну суму 9 872 524,93 гривні.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 12.05.2016 року № 231/1 звертався до зазначених вище суб'єктів господарювання з проханням повідомити про обставини підписання Договору № 12/03, а також про виконання робіт та складання первинних документів в рамках вказаного договору.

Від зазначених вище юридичних та фізичних осіб-підприємців позивачем було отримано відповіді, в яких було зазначено, що на підставі укладених із ТОВ «ВС Благодатний» договорів спільного обробітку землі впродовж 2010-2014 років ними фактично використовувалися земельні ділянки, які належать ДП «Благодатне» та виконувалися роботи з внесення мінеральних добрив та ЗЗР пов'язаних виключно з вирощуваних ними для власних потреб сільськогосподарських культур.

Крім цього, на запит позивача, Національний науковий центр «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» Національної академії аграрних наук України (далі - ННЦ НААНУ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» листом від 18.07.2016 № 1-04/619 повідомив, що за результатами розгляду зведених результатів агрохімічної паспортизації земель ДП «Благодатне», наданих Харківською філією Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» (лист від 19.04.2016 № 158-19/02/119), встановлено зниження агрохімічних показників ґрунтів, наданих в постійне користування ДП «Благодатне», у порівнянні 2011 та 2015 років та свідчить про істотне погіршення родючості, а саме: зниження вмісту гумусу, фосфору і калію пов'язане з недостатнім внесенням в ґрунт органічних та мінеральних добрив за результатами ведення господарської діяльності. Відновлення родючості земель ДП «Благодатне» можна досягти не менше ніж за три роки.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства України та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.129 Конституції України, ст.ст. 16, 203, 207, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір №12/03 від 22.03.2010 року про реалізацію інвестиційного проекту на Державному підприємстві "Благодатне", укладеного з ТОВ "ВС Благодатний".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (63461, м. Харків, Зміївський район, с. благодатне, вул. Жовтнева, 16, ) на користь Державного підприємства "Благодатне" (63461, Харківська область, Зміївський район, с. Благодатне, вул. Жовтнева,16, ) 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.04.2017 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2197/16