ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.2017 Справа № 905/49/17

Господарський суд Донецької області у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., судді: Попов О.В., Матюхін В.І., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічне акціонерне товариство УКРСОЦБАНК, м. Київ

до відповідача: Маріупольський міжрайонний відділ управління поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне Управління Національної Поліції в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 141 092 170 грн. 00 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №02-36/3045 від 29.10.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю б/н від 01.02.2017р.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю №11977/01/23-2016 від 09.12.2016р.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: представник не з'явився.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.04.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство УКРСОЦБАНК, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 141 092 170 грн. 00 коп.

За результатами автоматичного розподілу справ, справу №905/49/17 передано на розгляд судді Мальцева М.Ю.

13.01.2017р. суддя Мальцев М.Ю. заявив самовідвід від розгляду справи №905/49/17.

13.01.2017р., розглянувши заяву від 13.01.2017р. про самовідвід судді господарського суду Донецької області Мальцева М.Ю., господарським судом Донецької області винесено ухвалу від 13.01.2017р. про задоволення заяви судді Мальцева М.Ю. про самовідвід від розгляду справи №905/49/17 та матеріали позовної заяви передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.01.2017 року, справу №905/49/17 передано на розгляд судді Мельниченко Ю.С.

Ухвалою суду від 18.01.2017р. господарським судом Донецької області (суддею Мельниченко Ю.С.) було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/49/17, розгляд справи призначено на 14.02.2017р.

Ухвалою від 14.02.2017р. господарським судом Донецької області було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Головне Управління Національної Поліції в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область та відкладено розгляд справи на 01.03.2017р.

За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів від 28.02.2017р. по справі №905/49/17 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Попов О.В., Матюхін В.І.

Ухвалою від 01.03.2017р. господарським судом Донецької області було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія», м. Маріуполь, Донецька область та відкладено розгляд справи на 22.03.2017р.

Ухвалою від 22.03.2017р. господарським судом Донецької області було відкладено розгляд справи на 25.04.2017р.

24.04.2017р. від Департаменту ДВС МЮУ до господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист з матеріалами виконавчого провадження №50788317р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №848/мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку від 01.06.2016р. щодо схоронності охоронюваного майна, внаслідок чого позивачу було заподіяно збитки у сумі 141 092 170 грн. 00 коп. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 16, 22, 526, 623, 906, Цивільного кодексу України.

Позивач у судових засіданнях 14.02.2017, 01.03.2017, 22.03.2017р. та 25.04.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилався на укладання з відповідачем договору №848/мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку від 01.06.2016р. та невиконання останнім своїх зобовязань щодо схоронності охоронюваного майна, внаслідок чого позивачу було заподіяно збитки у сумі 141 092 170 грн. 00 коп. 14.02.2017р. позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. були надані пояснення (додаткові) з приводу заявлених ПАТ «Укрсоцбанк» позовних вимог.

Відповідач у судових засіданнях 14.02.2017р., 01.03.2017р., 22.03.2017р. та 25.04.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог. 02.02.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги викладені у позовній заяві необґрунтовані та безпідставні, за наступними обставинами: 01.06.2016р. з ПАТ «УКРСОЦБАНК» укладено договір №848/Мр на забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на обєкті ТОВ «Азовська нафтова компанія», м. Маріуполь, Донецьке шосе, 3. Виходячи зі змісту п.1.1. Договору, Відповідач забезпечує охорону громадського порядку на території ТОВ «Азовська нафтова компанія». Позивач зобовязується прийняти та оплатити ці послуги в порядку, визначеному Договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що ОСОБА_4 узгоджено вид надання послуг, як послуги у сфері публічної безпеки та громадського порядку. Відповідно до п.1.6. Договору, відповідач не несе будь-якої майнової відповідальності за збереження майна, що знаходиться на «Обєкті». Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, що за своєю правовою природою Договір не відноситься до договорів охорони, які укладаються з метою забезпечення захисту клієнтів, персоналу, відвідувачів, цінностей та майна від протиправних посягань. Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено передачу під охорону майна, яке знаходиться на обєкті, або обовязку відповідача по забезпеченню охорони матеріальних цінностей, які знаходяться у ньому, оскільки п.1.1. Договору чітко визначено, що предметом даного договору є забезпечення громадського порядку на території Обєкту, а тому укладаючи договір та погодившись із зазначеними в ньому умовами, позивач в повній мірі розумів факт, що даний договір є договором надання послуг охорони громадського порядку, а не охорони майна, а також те, що відповідач не несе майнової (матеріальної ) відповідальності за збереження майна, яке знаходиться на обєкті. Окрім того, відповідач зазначає, що Маріупольський МВ УПО в Донецькій області взагалі не має відомостей про знаходження на момент виставлення постів (17.06.2016р.) спірної установки атмосферної перегонки нафти на території Обєкту, враховуючи також те, що територія Обєкту з моменту складання акту обстеження виконавчою службою (22.04.2016р.) до моменту виставлення постів Відповідача фактично ніким взагалі не охоронялась.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне Управління Національної Поліції в Донецькій області, м. Маріуполь, про дату судового засідання 01.03.2017р., 22.03.2017 та 25.04.2017р. була повідомлена належним чином, про що свідчать штамп поштового відправлення на відповідних ухвалах суду. 28.02.2017р. від третьої особи на офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надійшло клопотання (вих.№163/23-2017 від 27.02.2017р.) про відкладення розгляду справи, призначеного на 01.03.2017р. 03.03.2017р. до суду надійшов оригінал клопотання вих.№163/23-2017р. від 27.02.2017р. 22.03.2017р. від ГУНП в Донецькій області надійшов супровідний лист з додатками, в т.ч. письмові пояснення стосовно предмету спору, у яких останнє зазначило, що вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до предмету Договору про надання послуг охорони від 01.06.2016р. відповідач повинен здійснювати охорону громадського порядку на визначеній території, тобто сам Договір не має відношення до охорони товарно-матеріальних цінностей на суму 141 092 170 грн. 00 коп. Позивачем, також, не дотримано вимог ст.33 ГПК України, а саме: не надано до суду жодного документу (доказу), що відповідач отримав від позивача на відповідальне збереження майно на вказану суму (акт приймання-передачі тощо). Також, немає жодного доказу, що майно, яке 22.04.2016р. виконавча служба передала на підставі акту опису й арешту майна представнику стягувача ПАТ «Укрсоцбанк», дійсно станом на 17.06.2016р. знаходилось в наявності, тобто коли територія ТОВ «АНК» була взята під контроль поліцією охорони. Крім того, наданий позивачем у підтвердження розміру вартості майна у сумі 141092170 грн. 00 коп. висновок про вартість, зазначений у звіті ПП «Енергомакс» від 10.12.2015р. не є належним доказом, який беззаперечно підтверджує його вартість на час передання майна на відповідальне зберігання, а тим більше на час укладення Договору. У звязку з вищевикладеним, третя особа на стороні відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія», м. Маріуполь, Донецька область, про дату судових засідань 01.03.2017р., 22.03.2017р. та 25.04.2017р. була повідомлена належним чином, про що свідчать штамп поштового відправлення на відповідних ухвалах, однак у засідання суду представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, вимоги суду не виконала.

Місцезнаходженням ТОВ «Азовська нафтова компанія» є: 87503, Донецька область, м. Маріуполь, Донецьке шосе, будинок 3, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі з безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали господарського суду Донецької області у справі направлялись ТОВ «Азовська нафтова компанія» за вказаною адресою, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Конверти з ухвалами суду у справі поверталися на адресу суду із відміткою за закінчення терміну зберігання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «Азовська нафтова компанія» повідомлено про час та місце судового розгляду належним чином.

Ухвалами від 14.02.2017р, 01.03.2017р. та 22.03.2017р., в порядку ст.30 Господарського процесуального кодексу України, судом було зобов'язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська нафтова компанія" ОСОБА_5 з'явитися у судове засідання для дачі пояснень по справі, однак у судові засідання 01.03.2017р., 22.03.2017р. та 24.04.2017р. ОСОБА_5 не з'явився, вимоги суду не виконав, письмових пояснень по справі не надав, про причину неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суджу Донецької області від 16.11.2015р. у справі №905/1869/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Урсоцбанк», м. Київ, про стягнення заборгованості в сумі 40 521 740 грн. 57 коп., 24 104 613, 70 дол. США, що еквівалентно 516 458 269, 96 грн. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія», м . Маріуполь, Донецька область, задоволено повністю.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області було видано наказ на примусове виконання рішення.

12.04.2016р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №905/1869/15 від 02.12.2015р.

Відповідно до ОСОБА_4 опису й арешту майна №394/5 від 22.04.2016р., описане майно ТОВ «Азовська нафтова компанія» - в тому числі Установка атмосферної перегонки нафти, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Донецьке шосе, 3, - було прийнято на відповідальне зберігання Представником ПАТ «Укрсоцбанк» - ОСОБА_6.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, з огляду на те, що представники охоронної структури власників ТОВ «АНК», які здійснювали охорону території та майна підприємства, були помічені Банком у вирізці та вивозі описаного і арештованого майна, а також у звязку з повною бездіяльністю місцевих правоохоронців (поліції, СБУ), Банком, як стягувачем у виконавчому провадженні та особою, яка зобовязана за актом державного виконавця здійснювати збереження описаного майна, були вжиті заходи щодо заміни охорони.

01.06.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі замовник) та Маріупольським міжрайонним відділом Управління поліції охорони в Донецькій області (далі Охорона), було укладено Договір №848/Мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку (далі Договір), за умовами якого замовник замовляє, а Охорона забезпечує охорону громадського порядку на території, яка зазначена у підписаному обома ОСОБА_4 обстеження (Додаток №3 до цього Договору), названа у подальшому Обєкти, згідно затвердженого графіку, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити ці послуги в порядку, визначеному Договором.

За змістом договору визначено, що «Публічна безпека і порядок» - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер (виражають у категоричних нормативно-правових актах держави чітко позначені дії і не допускають відхилень від вичерпного переліку прав і обовязків субєктів) і визначають основи суспільного ладу держави.

Відповідно до п.1.2 Договору, найменування послуг: послуги у сфері публічної безпеки та громадського порядку. Місце та тривалість надання охоронних послуг за цим Договором визначаються згідно з погодженим «Сторонами» актом виставлення постів поліції (Додаток №4 до Договору) та Планом-схемою патрулювання «Обєкту» (Додаток №8 до Договору).

Згідно з п.1.3. Договору, Заходи охорони на «Обєкті» здійснюється у дні і години, вказані у дислокації (додаток №1 до Договору). Система здійснення охоронних заходів щодо «Обєкта» визначається замовником та погоджується з Охороною.

Відповідно до п.1.4. Договору, Початок та припинення охоронних заходів може бути оформлене відповідними актами.

Відповідно до п.1.5. договору, Замовник підтверджує, що «обєкт» перебуває на його відповідальному зберіганні, згідно з актом опису та арешту майна №394/5, складеного 22.04.2016р. Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження №50788317.

Відповідно до п.1.6. Договору, Охорона не несе будь-якої майнової відповідальності за збереження майна, що знаходиться на «Обєкті».

Відповідно до п.2.1. Договору, на момент укладення Договору, вартість охорони на червень 2016р. дорівнює 201 600 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.2.5. Договору, Охорона наприкінці місяця, в якому надавались охоронні послуги повинна надати Замовнику акти наданих послуг. За наявністю нарікань на якість або обсяг наданих послуг, Замовник повинен викласти свої вимоги шляхом внесення відповідних відомостей в акти наданих послуг або у вигляді претензії. Акти наданих послуг із запереченнями або претензії Замовник повинен належним чином вручити Охороні.

Відповідно до п.4.1.3 Договору, охорона зобовязується при виявленні ознак порушення охорони публічної безпеки і порядку на «Обєкті» вжити заходів щодо інформування підрозділу Національної поліції України для оперативного реагування на правопорушення.

Відповідно до п.5.1. Договору, Збитки, повязані із некоректним виконанням Охороною своїх обовязків за Договором, відшкодовуються згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.5.3. Договору, Сторони дійшли згоди про те, що відповідальність за невиконання (неналежне виконання) Охороною своїх обовязків за Договором може наступити не раніше дати підписання акту виставлення постів поліції охорони.

Згідно з п.6.1. Договору, останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 31.12.2016р., але у будь-якому випадку до повного виконання ОСОБА_4 своїх обовязків в частині надання послуг та взаєморозрахунків, визначених Договором.

На виконання умов Договору, ОСОБА_4 17.06.2016р. було підписано ОСОБА_4 про виставлення постів поліції, що є Додатком №4 до Договору №848.

Також, в матеріалах справи міститься ОСОБА_4 обстеження «Обєкту» від 01.06.2016р.

08.11.2016р. між позивачем та відповідачем було підписано Договір про розірвання Договору №848/Мр від 01.06.2016р. на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку. Відповідно до п.2. зазначеного Договору про розірвання від 08.11.2016р. сторони домовились, що починаючи з дати та часу розірвання Сторони не будуть повязаними будь-якими обовязками за Договором на охорону.

08.11.2016р. сторонами було підписано ОСОБА_4 зняття постів охорони.

Підставою звернення позивача з позовною заявою до господарського суду Донецької області стало неналежне, на думку останнього, виконання відповідачем своїх зобовязань щодо схоронності охоронюваного майна за Договором №848/мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку від 01.06.2016р., а саме, позивач зазначає, що в період дії Договору, з 08.07.2016р. невстановлені особи в масках та зі зброєю, в результаті фізичного зіткнення захопили території ТОВ «АНК» та витіснили поліцію охорони за межі підприємства. 18.07.2016р. невідомі особи, які 08.07.2016р. захопили територію ТОВ «АНК», покинули територію підприємства і з цього часу поліція охорони повернулась до її охорони. Але, за той період часу, коли територія ТОВ «АНК» не перебувала під контролем поліції охорони (з 08.07.2016р. до 18.07.2016р.), зокрема, було майже повністю демонтоване та вивезене вартісне майно ТОВ АНК», що перебуває в заставі Банку (в тому числі, виробниче обладнання для переробки нафтопродуктів, вартість якого станом на 10.12.2015р. становило 141 092 170 грн. 00 коп.).

Таким чином, позивач вважає, що неналежним виконанням своїх обовязків поліцією охорони було завдано позивачу збитки, у розмірі вартості виробничого обладнання для переробки нафтопродуктів, вартість якого станом на 10.12.2015р. становила 141 092 170 грн. 00 коп.

На підтвердження вартості виробничого обладнання для переробки нафтопродуктів, позивачем до матеріалів справи надано Звіт про незалежну оцінку окремо визначеного майна, що перебуває на балансі ТОВ «Азовська нафтова компанія», а саме: виробниче обладнання для переробки нафтопродуктів, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Донецьке шосе, 3 та пос. Македонівка Касьянівської селищною ради Володарського району Донецької області від 10.12.2015р., у якому зазначено, що ринкова вартість обєкта оцінки станом на дату оцінки (10.12.2015р.) становить 141 092 170 грн. 00 коп.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога Публічного акціонерного товариства УКРСОЦБАНК, м. Київ про стягнення з Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область 141 092 170, 00 грн. - збитків, спричинених несхоронністю майна, переданого на охорону за Договором №848/мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку від 01.06.2016р. Відтак, предметом доказування у даній справі є встановлення наявності чи відсутності передбачених законодавством підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних позивачеві збитків у повному обсязі.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що укладений договір за змістом спірних правовідносин та своєю правовою природою є договором про надання послуг, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини 1 статті 193 ГК України регулюються відповідними нормами глави 63 Цивільного кодексу України. Також, суд звертає увагу, що за своєю правовою природою договір не відноситься до договорів охорони, які укладаються з метою забезпечення захисту клієнтів, персоналу, відвідувачів, цінностей та майна від протиправних посягань. Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено передачу під охорону майна, яке знаходиться на об'єкті, обов'язку відповідача по забезпеченню охорони об'єкту та матеріальних цінностей, які знаходяться у ньому, оскільки пунктом 1.1. Договору, чітко визначено, що предметом даного договору є забезпечення охорони саме громадського порядку на території, яка зазначена у підписаному обома ОСОБА_4 обстеження.

Положеннями частини 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

З урахуванням викладеного, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України саме позивач має довести наявність у нього відповідного права на звернення до суду певними доказами.

Як було зазначено вище, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 141 092 170 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Виникнення у особи права на відшкодування збитків у результаті порушення її цивільного права передбачено й ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 ЦК України.

У розумінні ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. На кредитора покладений обов'язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов'язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Стосовно посилання позивача на наявність протиправної поведінки відповідача, яка полягала у бездіяльності, що спричинило збитки за неналежне надання послуг охорони у сумі 141 092 170 грн. 00 коп. внаслідок несхоронності виробничого обладнання для переробки нафтопродуктів ТОВ «АНК», суд зазначає наступне.

Господарським судом Донецької області з умов Договору №848/Мр на охорону шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку від 01.06.2016р. не вбачається обовязку відповідача на охорону Обєкту - виробничого обладнання для переробки нафтопродуктів ТОВ «АНК», напроти, п.1.1. Договору визначено, що предметом договору є забезпечення охорони громадського порядку на території, яка зазначена у підписаному обома ОСОБА_4 обстеження. У п.1.2. Договору передбачено наступні найменування послуг: послуги у сфері публічної безпеки та громадського порядку.

Відповідно до приписів статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, в силу укладення договору певного виду сторони підпорядковують свої відносини як загальним положенням про зобов'язання, визначеним Господарським кодексом України або Цивільним кодексом України, так і відповідним законодавчим актам, що регулюють такий вид господарських відносин. При цьому, визначаючи правову природу договору слід виходити з назви договору та його предмету. Проаналізувавши умови, укладеного між сторонами договору, як вже вище було зазначено, суд установив, що цей договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг і умовами спірного договору не передбачено передачі під охорону об'єкта та майна, яке знаходиться в ньому.

Таким чином, оскільки за даним Договором відповідачу позивачем не було передано під охорону жодне майно, а було передбачено охорону саме громадського порядку на чітко визначеній території ТОВ «АНК», то суд дійшов висновку, що відсутність обовязку щодо охорони майна тягне за собою відсутність протиправної поведінки зі сторони відповідача щодо несхоронності виробничого обладнання для переробки нафтопродуктів ТОВ «АНК».

Крім того, відповідно до п.1.6. Інструкції по охороні шляхом забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на обєкті: Донецька область, м. Маріуполь, Донецьке шосе, 3 та с. Македонівка, територія Касьянівської селищної ради Володарського району Донецької області (що є додатком №5 до Договору №848/Мр від 01.06.2016р.), при спробі здійснення правопорушення або злочину, співробітники поліції Маріупольського МВ УПО викликають наряд поліції Маріупольського МВ УПО або РВ (по телефону), доповідає в чергову частину. Надалі оцінюють обстановку, приймають рішення про подальші дії, використовуючи спеціальні засоби і міри фізичного впливу згідно наказів та настанов у випадках крайньої необхідності. У разі неприбуття наряду поліції Маріупольського МВ УПО впродовж 3-5 хвилин, дублює виклик шляхом телефонного дзвінка в чергову частину і доповіддю черговому або його помічнику. Після прибуття нарядів спільним діями локалізувати порушника (ів). Дії повинні бути швидкими, чіткими та ефективними, зважаючи на сформовані обставини. Про факт, що трапився співробітники доповідають у чергову частину Маріупольського МВ УПО також адміністрації обєкту, що охороняється.

Наданими суду доказами доведено, що Маріупольським міжрайонним відділом Управління поліції охорони в Донецькій області було вжито всіх залежних від установи заходів щодо належного виконання договірних зобов'язань, визначених п.1.6. Інструкції та п.4.1.3 Договору № 848/Мр від 01.06.2016: при виявленні ознак порушення охорони публічної безпеки і порядку на Обєкті вжити заходів щодо інформування підрозділу Національної поліції України для оперативного реагування на правопорушення. На виконання зазначеного пункту Договору, відповідачем надано до матеріалів справи належним чином засвідчену копію листа вих.№639/48/01 від 11.07.2016р. до Прокуратури Донецької області, в якому зазначено, що 08.07.2016р. в чергову частину Маріупольського МВ УПО від нарядів на Обєкті поступило повідомлення, що Обєкт захоплено 30-ю невідомими особами у масках, озброєними автоматичною нарізною зброєю, без повідомлення, хто вони є, (прибули на двох мікроавтобусах, двох легкових автомобілях), та наряди Маріупольського МВ УПО під погрозою зброї виведено за межі Обєкту.

Також, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія ОСОБА_5 з кримінального провадження №0001809 від 08.07.2016р. за правовою кваліфікацією ст.341 Кримінального кодексу України, з якого вбачається, що 08.07.2016р. до чергової частини Іллічівського ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від співробітника чергової частини ДСО Павленина, про те, що відбулося захоплення трьома мікроавтобусами з озброєними особами території Азовської нафтової компанії, розташованої за адресою: Донецьке шоссе, №3.

Крім того, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія листа відповідача до позивача (вих.№642/48/01 від 11.07.2016р.) «Про інформування», у якому Маріупольський міжрайонний відділ Управління охорони в Донецькій області повідомляє позивача про обставини, що сталися 08.07.2016р. На підтвердження отримання позивачем зазначено листа, в матеріалах справи міститься лист від ПАТ «Укрсоцбанк» (вих.№08.42-186/38-2000 від 11.07.2016р.) «Щодо ситуація з охороною майнового комплексу ТОВ «АНК».

З огляду на вищевикладене, судом вбачається належне виконання відповідачем обовязків за Договором 848/Мр від 01.06.2016р. з охорони громадського порядку та громадської безпеки, тобто, відповідачем було здійснено всі дії, що передбачені Договором, що вказує на відсутність вини у діях останнього з заподіяння збитків, внаслідок розкрадання установи атмосферного перегону нафти ТОВ «АНК» позивачу.

Крім того, керуючись принципами свободи договору і самостійного визначення на розсуд сторін його умов (статті 3, 6, 627, 628 ЦК України та статті 3, 5, 6, 173, 175 ГК України), пунктом 1.6 Договору обома сторонами даного спору чітко встановлено, що виконавець не несе майнової відповідальності за збереження майна, яке знаходиться на Обєкті. Таким чином, господарський суд Донецької області прийшов до висновку, що укладаючи договір та погодившись із зазначеними в ньому умовами, позивач в повній мірі розумів той факт, що даний договір є договором надання послуг, а не охорони майна, а також те, що виконавець не несе майнової відповідальності за збереження майна, яке знаходиться на об'єкті.

Відповідно до ч.2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є господарською санкцією. Відповідно до ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За наведених обставин, підстави для застосування відповідальності до Відповідача у вигляді відшкодування заподіяних збитків відсутні, оскільки у діях відповідача відсутній склад цивільно-правового господарського правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 3, 6, 11, 22, 63, 224, 509, 525, 526, 623, 626-628, 901 Цивільного кодексу України; ст.3, 5, 6, 173- 175, 193, 217-218, 224 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4-3, 12, 28, 30, 33, 34, 38, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства УКРСОЦБАНК, м. Київ, до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення збитків за неналежне надання послуг охорони у сумі 141 092 170 грн. 00 коп., відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 25.04.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2017р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя О.В. Попов

Суддя В.І. Матюхін