ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р.Справа № 922/653/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с.Червоноармійське Зачепилівського району Харківської області,
до Бердянської сільської ради, с.Бердянка Зачепилівського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - - приватний нотаріус Зачепилівського районного нотаріального округу Тютькіна А.І., смт.Зачепилівка Харківської області,
про визнання договору дійсним
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, особисто;

адвокат Бухольський М.І. (договір про надання правової допомоги № 11

від 10.04.2017р.);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, с.Червоноармійське Зачепилівського району Харківської області, звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання дійсним Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Бердянської сільської ради, а саме нежитлової будівлі під магазин, площею 128,1 кв.м., у тому числі: 22 кв.м. - торгова площа для торгівлі спиртними напоями та тютюновими виробами, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між позивачем та Бердянською сільською радою. Судові витрати, а саме витрати з оплати судового збору та витрати на оплату послуг адвоката, позивач просив покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2017р. до участі у справі № 922/653/17, порушеної за вищевказаним позовом, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено на стороні відповідача приватного нотаріуса Зачепилівського районного нотаріального округу Тютькіну А.І.

У письмових запереченнях, які надійшли до суду 20.04.2017р., Бердянська сільська рада зазначила, що позивач, як орендар, відмовляється підписувати договір, підготовлений сільською радою, та звертається до нотаріуса для посвідчення договору на 49 років на підставі рішення, яке втратило чинність. З 09.10.2015р. позивач користується спірною будівлею без будь-яких правовстановлюючих документів, проте продовжує несвоєчасно сплачувати орендні платежі.

У листі за вих. № 80/01-16 від 19.04.2017р., що надійшов до суду 24.04.2017р., приватний нотаріус Тютькіна А.І. заперечувала проти її участі у справі в якості третьої особи, у зв'язку з тим, що не є стороною за спором між Бердянською сільською радою та ОСОБА_1 Договір не було посвідчено у зв'язку із виникненням між сторонами спору через строки та непроведення індексації. При цьому позивачу було роз'яснено, що при усуненні недоліків, договір буде посвідчений.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2017р. строк розгляду спору за клопотанням відповідача було продовжено на 15 днів - по 07.05.2017р. та зобов'язано відповідача надати чинне рішення сесії Бердянської сільської ради про надання позивачу в оренду нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.04.2017р., позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі; надали письмові пояснення по справі, а також письмові доповнення до позову, якими внесли уточнення до формулювання позовних вимог, а саме просили визнати дійсним Договір оренди від 09.10.2012р. індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Бердянської сільської ради, яке розташовано по АДРЕСА_1, для здійснення підприємницької діяльності.

Уточнення позивача до формулювання позовних вимог були прийняті судом як обґрунтовані.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив на електронну адресу суду клопотання про перенесення судового засідання без зазначення будь-яких доводів в обґрунтування даного клопотання. До клопотання відповідач додав витребувану судом копію рішення LIV сесії VI скликання Бердянської сільської ради від 19.10.2015р. № 473 "Про надання ОСОБА_1 в оренду нежитлової будівлі строком на 3 роки, яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади Бердянської сільської ради". У попередньому судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували повністю, просили відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання відповідача про перенесення судового засідання, суд визнав за необхідне відмовити у його задоволенні, у зв'язку з його необґрунтованістю та закінченням строку розгляду справи.

Третя особа у судове засідання не з'явилась; про причину неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що суд визнав наявні у матеріалах справи докази достатніми для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявку представників відповідача та третьої особи на стороні відповідача такою, що не перешкоджає вирішенню справи по суті, суд, з метою дотримання строку вирішення спору, визначеного статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами в даному судовому засіданні, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, суд встановив наступне.

Рішенням XXV сесії VI скликання Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області (що є відповідачем у справі) від 09.10.2012р. № 235 було прийнято рішення про надання гр. ОСОБА_1 (позивачу) в оренду строком на один рік нежитлового приміщення, що належить до комунальної власності територіальної громади Бердянської сільської ради, яке розташоване по АДРЕСА_1, для здійснення підприємницької діяльності.

На підставі вищевказаного рішення, між позивачем та відповідачем 09.10.2012р. було укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Бердянської сільської ради.

Згідно п. 10.1. Договору, цей Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 09.10.2012р. по 09.10.2013р. включно.

У 2013 році рішенням XXXVI сесії VI скликання Бердянської сільської ради від 26.09.2013р. № 352 позивачу було надано дозвіл на продовження строку дії Договору оренди ще на один рік (з 09.10.2013р. по 09.10.2014р.).

30.04.2014р. на засіданні XLII сесії VI скликання за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 було прийнято рішення про надання позивачу в оренду нежитлової будівлі, що лежить до комунальної власності територіальної громади Бердянської сільської ради, яка розташована по АДРЕСА_1, для здійснення підприємницької діяльності строком на 49 років.

Пунктом 4 вищевказаного рішення встановлено, що Договір оренди нежитлового приміщення підлягає нотаріальному посвідченню.

У зв'язку з відсутністю у 2014 році технічних документів на земельну ділянку під нежитловою будівлею, договір оренди не був нотаріально посвідчений.

Після виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Бердянській сільській раді для ведення комерційної діяльності за рахунок земель житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1 загальною площею 0,1026 га, та реєстрації земельної ділянки, в липні 2015р. ОСОБА_1 звернувся до секретаря Бердянської сільської ради ОСОБА_4 для укладення договору оренди на новий строк - 49 років.

Проте, в укладенні договору оренди на цей строк позивачу було відмовлено з посиланням на порушення останнім договірні зобов'язань щодо своєчасної оплати орендних платежів.

20.07.2015р. позивачем було погашено заборгованість перед Бердянською сільською радою, після чого ОСОБА_1 разом з Бердянським сільським головою ОСОБА_8 звернулися до приватного нотаріуса щодо укладення договору оренди. Але у нотаріальному посвідченні договору нотаріусом було відмовлено на тій підставі, що в рішенні сільської ради від 30.04.2014р. не зазначено, що орендна плата повинна індексуватися щомісячно, що є обов'язковим.

За результатами розгляду питання щодо індексації орендної плати на засіданнях LIII сесії VI скликання 02.10.2015р. та LIV сесії VI скликання 19.10.2015р. депутатами сільської ради було прийнято рішення про зменшення строку оренди з 49-ти років до 3-х років, у зв'язку з тривалою несвоєчасною оплатою орендарем обов'язкових платежів (відшкодування витрат за електроенергію) та самовільним переплануванням орендованої будівлі без дозволу сільської ради, а також було проіндексовано орендну плату та доповнено рішення новим пунктом, в якому зазначено, що: "Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць".

Після внесення змін до рішення сесії від 30.04.2014р. рішенням LIV сесії VI скликання від 19.10.2015р. ОСОБА_1 договір оренди на новий строк укладати відмовився та запропонував сільському голові ОСОБА_6 підписати власний договір.

Наданий ОСОБА_1 договір було відкореговано сільською радою та 17.05.2016р. запропоновано його підписати.

Позивач від підписання договору відмовився та 14.07.2016р. звернувся до сільського голови щодо підписання додаткової угоди до договору.

Розпорядження Бердянської сільської ради від 18.01.2016р. № 02/02-03 вулицю Радянська на території Бердянської сільської ради, на якій розташована спірна нежитлова будівля, було перейменовано на вулицю Центральна з відповідними номерами домогосподарств.

На засіданні чергової VI сесії VII скликання 15.07.2016р. була розглянута заява ОСОБА_1 про відмову від підписання запропонованого сільською радою договору та запропоновано позивачу надати в наступне засідання сесії свої пропозиції по договору.

На засідання наступної VII сесії Бердянської сільської ради, яка відбулася 12.10.2016р., позивач своїх заперечень до договору оренди не надав, але в подальшому запропонував сільському голові прибути до нотаріуса для посвідчення договору оренди зі строком дії на 49 років.

Сільський голова для посвідчення договору до нотаріуса не з'явився, посилаючись на зайнятість та відсутність попереднього узгодження дати та часу з орендарем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання дійсним Договору оренди від 09.10.2012р., позивач посилається на незаконність прийняття Бердянською сільською радою рішення про скасування рішення ХІІ сесії VI скликання від 30.04.2014р., яким нежитлову будівлю було надано орендарю строком на 49 років, та невиконання сільським головою, а також приватним нотаріусом, приписів зазначеного рішення щодо нотаріального посвідчення даного Договору.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з'ясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній золі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У частині 2 статті 215 Цивільного кодексу України (недійсність правочину) визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), тобто законом передбачено випадок недійсності правочину незалежно від рішення суду.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, на яку посилається позивач, як на підставу позовних вимог, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Дослідивши зміст спірного Договору оренди нежитлової будівлі від 09.10.2012р., суд встановив, що даний Договір був підписаний представником Бердянської сільської ради, як орендодавцем, та ОСОБА_1, як орендарем, без будь-яких зауважень. Тобто, сторонами було досягнуто згоди щодо усіх умов даного Договору.

Згідно п. 10.1. даного Договору, цей Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 09.10.2012р. до 09.10.2013р. включно.

За умовами п. 10.4. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковими угодами, які є невід'ємною частиною Договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

Як зазначалося вище, у 2013 році рішенням XXXVI сесії VI скликання Бердянської сільської ради від 26.09.2013р. № 352 позивачу було надано дозвіл на продовження строку дії Договору оренди ще на один рік (з 09.10.2013р. по 09.10.2014р.).

Рішенням XLII сесії VI скликання Бердянської сільської ради від 30.04.2014р. спірну нежитлову будівлю було надано позивачу в оренду строком на 49 років.

Проте, після прийняття зазначеного вище рішення будь-яких змін до Договору оренди від 09.10.2012р. сторонами внесено у встановленому договором порядку не було; а також між сторонами не було укладено нового договору оренди.

19.10.2015р. рішенням LIV сесії VI скликання Бердянської сільської ради № 473 були внесені зміни до рішення XLII сесії VI скликання Бердянської сільської ради від 30.04.2014р. в частині визначення строку оренди, а саме нежитлову будівлю надано позивачу в оренду на 3 роки.

Суд не може надати оцінку вищевказаному рішенню Бердянської сільської ради від 19.10.2015р., оскільки до матеріалів справи долучено лише незасвідчену копію даного рішення, що була надіслана відповідачем на електронну адресу суду, у зв'язку з чим вона не має будь-якої доказової сили для суду.

З пояснень сторін вбачається, що станом на даний час позивач продовжує користуватися спірною нежитловою будівлею, розташованою по вул. Центральна (колишня Радянська) с.Бердянка Зачепилівського району Харківської області, здійснює відповідні платежі, проти чого не заперечує орендодавець.

Таким чином, судом встановлено, що станом на даний час укладений між сторонами Договір оренди нежитлової будівлі від 09.10.2012р. є чинним та продовженим сторонами відповідно до п. 10.4, у зв'язку з відсутністю заяви однієї із сторін про припинення цього Договору та фактичним виконанням сторонами умов даного Договору.

Позивач просить визнати даний Договір укладеним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, посилаючись на ухилення відповідача від нотаріального посвідчення даного Договору.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України, нотаріальному посвідченню підлягає договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше.

Оскільки Договір оренди нежитлової будівлі від 09.10.2012р. було укладено сторонами на 1 рік, та в подальшому до нього не було внесено змін в частині строку його дії, даний договір не потребує нотаріального посвідчення.

Відтак, до Договору оренди нежитлової будівлі від 09.10.2012р. неможливо застосувати приписи ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Приймаючи до уваги, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо строку дії Договору оренди нежитлової будівлі від 09.10.2012р., проте відповідач не заперечує проти дійсності даного Договору, суд встановив, що позивачем невірно обраний такий спосіб захисту його порушеного права як визнання даного Договору дійсним, оскільки задоволення позовних вимог у даному випадку не призведе до поновлення порушеного права позивача.

З огляду на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого права, а спірний Договір не потребує нотаріального посвідчення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та визнав за необхідне відмовити у позові.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відмовою у позові, судові витрати, у тому числі витрати з оплати судового збору та витрати на оплату послуг адвоката, суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 203, 215, 220, 793 Цивільного кодексу України, ст. 20Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 03.05.2017 р.

Суддя Н.М. Кухар