ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 квітня 2017 рокуСправа №921/228/17-г/17
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

за позовом: Почаївської міської ради, м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області

про зобов'язання здійснити демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди,

за участю представників:

позивача: Новаковська І.Ю., довіреність №37 від 17.01.2017;

відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 25.04.2017 представнику позивача роз'яснено його процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Судом в порядку ст.811 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася у зв'язку з відсутністю клопотань.

Позивач - Почаївська міська рада, м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, звернувся 30.03.2017 (згідно від стику календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на поштовому конверті) до господарського суду Тернопільської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, про зобов'язання демонтувати тимчасову споруду, самовільно встановлену на частині земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 06.04.2017 порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 25.04.2017 та в порядку підготовки справи до розгляду у сторін витребувано додаткові документи. Вирішення питання про залучення до участі у справі приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відкладено до 25.04.2017.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву без номеру від 25.04.2017 (вх.№9984 від 25.04.2017) про припинення провадження у справі, пояснивши, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач у справі - фізична особа - підприємець ОСОБА_1, 19.12.2016 припинив підприємницьку діяльність. Одночасно, в порядку Закону України «Про судовий збір» представником позивача заявлено письмове клопотання №499 від 25.04.2017 (вх.№9958 від 25.04.2017) про повернення міській раді 1600грн судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення №98 від 22.03.2017 за подання даного позову до господарського суду.

Представник відповідача витребувані судом документи не надав, в судове засідання не з'явився, а натомість через канцелярію суду подав клопотання без номеру від 25.04.2017 (вх.№9942 від 25.04.2017) про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання 25.04.2017. Доказів на підтвердження обставин, з якими відповідач пов'язує необхідність відкладення розгляду справи до клопотання, не долучено.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про його відхилення, виходячи з таких міркувань.

Статтею 22 ГПК України передбачено право, а не обов'язок, сторони бути присутнім у судовому засіданні. При цьому, суд враховує, що ухвалою від 06.04.2017 про порушення провадження у даній справі участь уповноважених представників в судовому засіданні обов'язковою не визнавалася. Господарське судочинство здійснюється на підставі письмових доказів, в порядку ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Приписами статті 77 ГПК України передбачено можливість відкладення розгляду справи за певних обставин.

Проте, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні, зокрема, представника відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, неявка в судове засіданні представника відповідача не чинить перешкод для розгляду справи.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин, незважаючи на те, що відповідач участь в процесі розгляду спору в даному судовому засіданні не приймав, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши додатково представлені докази в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

Предметом позову у даній справі позивачем визначено зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 демонтувати тимчасову споруду, самовільно встановлену на частині земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Як вбачається з долучених до справи документів, зокрема, договору оренди асфальтованої площадки без номеру, укладеного 01.11.2016 між приватним акціонерним товариством «Українська енергетична група», як Орендодавцем, та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як Орендарем, Орендодавець передав, а Орендар прийняв для розміщення МАФу в платне строкове користування асфальтовану площадку, площею 60м2, розташовану по АДРЕСА_1.

В свою чергу, матеріали справи, зокрема договір оренди землі без номеру, укладений 24.05.2007 між закритим акціонерним товариством «Українська енергетична група» та Почаївською міською радою, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 02.03.2015 свідчать, що земельна ділянка, площею 0,6650га, на якій розташована асфальтована площадка, площею 60м2, передана в оренду закритому акціонерному товариству «Українська енергетична група» згідно договору оренди землі для розміщення та експлуатації будівель і споруд, додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Згідно п.п. 15, 17 договору оренди від 24.05.2007 земельна ділянка передана в оренду для комерційного використання із забороною самовільної забудови зі строком дії до 24.05.2012 р.

01.12.2016 тимчасовою комісією з обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1, створеною розпорядженням Почаївського міського голови №298 від 24.11.2016, було обстежено земельну ділянку, площею 0,6650га за кадастровим НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. В ході обстеження земельної ділянки комісією виявлено самовільну (без відповідного рішення міської ради) забудову орендованої ЗАТ «Українська енергетична група» землі, що проявляється у розміщенні бетонної основи розміром 10,2х6,4м, висотою 30 та 15 сантиметрів, про що складено Акт обстеження, який затверджено рішенням п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Почаївської міської ради №587 від 02.12.2016 «Про затвердження акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 з додатками».

За даними Кременецької районної державної адміністрації паспорт прив'язки на розміщення тимчасової споруди, а також містобудівні умови та обмеження на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, не видавалися (довідка №03-371/02-13 від 21.03.2017).

Водночас, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області повідомлено, що при візуальному обстеженні земельної ділянки за кадастровим НОМЕР_2 виявлено дві полегшені зблоковані споруди з металевим та дерев'яним каркасом без влаштування фундаментів та капітальних стін, що може відноситися до групи блокованих стаціонарних тимчасових споруд (п.п.1.4-1.6 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011), для розміщення яких не потрібно оформляти дозвільні документи, передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а вирішення питання щодо несанкціонованої забудови земельних ділянок до повноважень управління не входить (лист №10-1019-1.6/782-17 від 13.03.2017).

Зважаючи на виявлення факту здійснення ФОП ОСОБА_1 будівельних робіт на земельній ділянці, наданій в орендне користування ЗАТ «Українська енергетична група», відсутність рішень міської ради про надання дозволу на її забудову чи передачу в суборенду, Почаївська міська рада звернулася із заявою №1543 від 12.12.2016 до Кременецького відділу поліції ГУ НП у Тернопільській області, за якою 21.01.2017 було порушене кримінальне провадження №0000062 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 Кримінального кодексу України (копію Витягу з кримінального провадження від 25.01.2017 долучено до справи).

Між тим, ОСОБА_1 двічі (21.12.2016 та 29.12.2016) звертався до Почаївської міської ради із проханням погодити розміщення малої архітектурної форми за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідь, листом №1620 від 27.12.2016 Почаївською міською радою повідомлено про необхідність долучення до відповідної заяви переліку документів, визначених Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, виготовлення паспорту прив'язки тимчасової споруди з укладенням договору земельного сервітуту для її розміщення.

А листом №49 від 24.01.2017 повідомлено про неможливість розгляду заяви від 29.12.2016, оскільки на згаданій земельній ділянці вже розташований об'єкт будівництва без будь-яких дозвільних документів, а тому рішення за вказаною заявою ОСОБА_1 буде прийнято після надання відповідних висновків уповноважених на це установ по факту неправомірного будівництва.

Зважаючи на виявлене порушення земельного законодавства, що проявляється у розміщенні на земельній ділянці тимчасової споруди без належного оформлення дозвільних документів та договору сервітутного користування землею, міська рада звернулася до суду з даним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

В процесі розгляду справи, судом з'ясовано, що відповідач у справі - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, припинив свою підприємницьку діяльність, про що 19.12.2016 державним реєстратором вчинено запис в Реєстрі за №6000486 (Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №100512264 від 25.04.2017, № від 25.04.2017).

Дані обставини підтверджено і самим позивачем у клопотанні про припинення провадження у справі, на підтвердження чого до справи долучено результати безкоштовного електронного запиту на отримання відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.04.2017.

Оцінивши докази, долучені до матеріалів справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про припинення провадження у справі, з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з таких міркувань.

Земельні правовідносини, зокрема пов'язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 6.2 рішення Конституційного Суду від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, право на звернення до суду як складова права на судовий захист, гарантується статтею 55 Конституції України та пов'язується з переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів і бажанням звернутися до суду.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник).

Відповідно до частини 2 статті 95 Земельного кодексу України, порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначені способи захисту прав на земельні ділянки, згідно частини 3 якої визначено наступні: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські, селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на відповідній території належить, зокрема, вирішення питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Виходячи з системного аналізу наведених норм закону та враховуючи, що Почаївська міська рада є власником спірної земельної ділянки, що вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-015 від 02.03.2015, має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав від несанкціонованої забудови землі.

Водночас, при розгляді спору в порядку господарського судочинства слід виходити не лише з характеру спірних правовідносин, але й з складу сторін спору, і з урахуванням встановленого з'ясовувати чи є спірні правовідносини господарськими, а справа - господарською.

Частиною 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, в силу норм ст.ст.1, 21 ГПК України необхідною умовою для розгляду спору в господарському суді, окрім дотримання вимог щодо предметної підвідомчості, є необхідність дотримання вимог процесуального Закону по суб'єктому складу сторін такого спору.

Як встановлено судом, відповідач у справі - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, припинив свою підприємницьку діяльність 19.12.2016.

Разом з тим, наявність чи відсутність в учасників спірних правовідносин статусу суб'єкта підприємницької діяльності визначається законом.

Згідно ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Судом встановлено, що державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено державним реєстратором відділу державної реєстрації Кременецької районної державної адміністрації Бондар О.В. 19.12.2016 з внесенням відповідної інформації в Єдиний державний реєстр за №6000486.

Отже, в даному випадку відбувся факт припинення державної реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, внаслідок чого, спір, що виник з участі даної фізичної особи, в силу ст. ст. 1, 12, 21, п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України не підлягає вирішенню в господарських судах України, а є підвідомчим судам загальної юрисдикції.

У зв'язку з припиненням провадження у справі питання про залучення до участі у справі приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судом не розглядається.

Одночасно, розглядаючи подану позивачем заяву про повернення 1600 грн судового збору, сплаченого за подання до господарського суду даного позову, заслухавши в судовому засіданні доводи представника позивача на її обґрунтування суд, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» вважає її підставною, виходячи з такого.

Статтею 7 Закону «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК України).

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів та за наявності клопотання сторони судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про припинення провадження у справі.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на припинення провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, наявність заяви позивача про повернення сплаченого ним судового збору, суд вважає, що в даному випадку слід застосувати п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», щодо повернення судового збору, сплаченого Почаївською міською радою до Державного бюджету України згідно платіжного доручення №98 від 22.03.2017.

З огляду на наведене, керуючись ст.42 - 47, 22, 33, 43, 44, 47, 49, п.1 ч.1 ст.80, ст.86 ГПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Судовий збір в сумі 1600 (одну тисячу шістсот) грн 00коп., сплачений згідно платіжного доручення №98 від 22.03.2017 повернути з Державного бюджету України Почаївській міській раді (м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вул. Возз'єднання, 16, ідентифікаційний код 14052785).

3. Ухвалу направити: Почаївській міській раді, м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вул.Возз'єднання, 16 (оригінал для повернення судового збору та копію); ОСОБА_1, АДРЕСА_2; приватному акціонерному товариству «Українська енергетична група», м.Київ, Печерський район, вул.Кіквідзе, 13.

Суддя Н.О. Андрусик