ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року Справа № 904/3388/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Паріснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників:

ліквідатор Глеваський В.В., арбітражний керуючий;

від ПАТ "ВТБ Банк": Кучеренко О.О. представник, довіреність №256 від 15.06.2016 року;

від ОСОБА_3: ОСОБА_4 представник, нотаріально-посвідчена довіреність №4215 від 28.11.2016 року;

від Лівобережної ОДПІ м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області: Хачікян М.П. представник, довіреність №18/04-64-10-24 від 27.01.2017 року;

інші учасники провадження не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" та ліквідатора (арбітражний керуючий) ТОВ "Спільне підприємство "Геолсервіс" з іноземними інвестиціями Глеваського Віталія Васильовича

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року (в частині визнання вимог ОСОБА_3 до боржника на суму 23 370,25 грн.) у справі №904/3388/15

за заявою: ОСОБА_3, м. Дніпро

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Геолсервіс" з іноземними інвестиціями, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016р. (суддя Примак С.А.) у даній справі задоволено клопотання ОСОБА_3 про визнання грошових вимог. Визнано грошові вимоги ОСОБА_3 у розмірі 23 370,25 грн.

Ухвала мотивована тим, що черговість задоволення вимог кредиторів передбачена ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» , відтак заява ОСОБА_3 про визнання грошових вимог підлягає задоволенню.

Не погодившись з зазначеною вище ухвалою, публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у визнанні його грошових вимог та внесені їх до реєстру кредиторів ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями.

Скаржником зауважено, що ОСОБА_3, як учаснику загальних зборів та засновнику ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями було відомо про початок процедури банкрутства підприємства та про строки на протязі яких кредитор може заявляти свої грошові вимоги. Не зважаючи на це ОСОБА_3 звернувся з заявою про визнання кредиторських вимог тільки 21.11.16р., тобто майже через півтора роки після прийняття судом постанови про відкриття ліквідаційної процедури.

Також суд не дослідив додані до заяви з грошовими вимогами документи, а саме в підтвердження кредиторських вимог ОСОБА_3 додано платіжні відомості № 1 від 01.08.16р. за період з липня 2013 року по травень 2015 року. Проте, ця платіжна відомість не відповідає вимогам Наказу Державного комітету статистики України № 489 від 05.12.2008р., зокрема відсутня дата заповнення, не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер працівника, професія, посада, кількість відпрацьованих днів (годин), відсутній підпис особи відповідальної за нарахування заробітної плати. Не містить інформації щодо нарахованих та сплачених коштів.

ПАТ «ВТБ Банк» вважає, платіжна відомість № 1 від 01.08.16р. не може бути достовірним та належним доказом існування грошової заборгованості ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями перед ОСОБА_3, оскільки платіжна відомість підписана ОСОБА_6, який був призначений спочатку головою ліквідаційної комісії, а потім ліквідатором ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями саме за ініціативою ОСОБА_3 До того ж, в матеріалах справи відсутня балансова відомість підприємства, відповіді ДПІ. Органів статистики, пенсійного фонду щодо наявності у ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями заборгованості по заробітній платі.

Також не погодився з зазначеною вище ухвалою, ліквідатор (арбітражний керуючий) ТОВ "Спільне підприємство "Геолсервіс" з іноземними інвестиціями Глеваський Віталій Васильович та звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у визнанні його грошових вимог до боржника.

Зокрема скаржник посилається на те, що заявник посилається на підтвердження грошових вимог виключно на документи, які складено у процесі внутрішньої господарської діяльності банкрута. Жодної довідки органу державної влади, який здійснює облік заборгованості із заробітної плати, кредитором не надано.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.17р. апеляційні скарги призначено до розгляду на 25.04.17р.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційній скарги ПАТ «ВТБ Банк» та ліквідатора (арбітражний керуючий) ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями Глеваського В.В., в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірну ухвалу у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржників, в свою чергу, які зазначені в апеляційних скаргах є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржувану ухвалу - без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Отже, дослідивши матеріали справи, вивчивши викладені в апеляційній скарзі доводи та заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

06.05.15р. постановою господарського суду Дніпропетровської області було визнано ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі.

06.05.15р. з метою виявлення кредиторів банкрута, оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом господарським судом на офіційному веб-сайті Вищого

господарського суду України в мережі Інтернет.

21.11.16р. ОСОБА_3 звернувся до господарського суду з заявою про визнання грошових вимог, в якій просив визнати ОСОБА_3 кредитором ТОВ «Спільне підприємство «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями та включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «СП «Геолсервіс» з іноземними інвестиціями грошові вимоги ОСОБА_3 у розмірі 23 370,25 грн., що підлягають задоволенню у першу чергу вимог кредиторів.

За наслідками розгляду скарги та заяви ОСОБА_3 господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Положеннями абзацу 1 частини 3 статті 95 Закону про банкрутство передбачено, що Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Абзацом 1 частини 1 статті 23 Закону про банкрутство передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Водночас, положеннями частини 4 статті 23 Закону про банкрутство імперативно встановлено, що відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

Таким чином, Законом про банкрутство імперативно визначено про неможливість поновлення строку на заявления кредиторських вимог.

Водночас, виключенням із правила граничності строку на заявления кредиторських вимог є, зокрема, вимоги із заборгованості по заробітній платі.

Тобто, Законом про банкрутство фактично визначений необмежений строк для заявления даних вимог в процедурі ліквідації Боржника, що в свою чергу виключає обов'язок кредиторів за такими вимогами обґрунтовувати причини недотримання загального строку на заявления вимог кредиторів та як наслідок обов'язку Суду досліджувати причини з яких кредитор реалізував своє право саме у той період у який кредитор вважав за можливе звернутись до суду із відповідною заявою.

Крім того, за змістом пункту 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» наголошено на положеннях частини четвертої статті 23 Закону про банкрутство, відповідно до якої на вимоги кредиторів щодо заробітної плати не поширюється граничний строк на їх заявления та наслідки закінчення цього строку.

Таким чином, посилання Забезпеченого кредитора на порушення Судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при недосліджені причин, що зумовили звернення Кредитора до суду саме у той період у який Кредитор реалізував своє право на заявления вимог із заборгованості по заробітній платі є необґрунтованим та таким, що не кореспондується із приписами Закону про банкрутство.

Згідно положень ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а згідно з приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 до заяви про визнання грошових вимог долучено: наказ від 18.06.2012р. № 27, яким кредитора було призначено на посаду директора боржника; платіжну відомість від 01.08.16р. № 1, якою підтверджується заборгованість боржника перед кредитором із заробітної плати у розмірі 23 370,25 грн.; наказ від 06.05.15р., яким було звільнено кредитора із займаної посади.

Черговість задоволення вимог кредиторів передбачена ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати.

З огляду на викладене вище, на думку колегії суддів, місцевим господарським судом зроблено вірний висновок з приводу того, що необхідності задоволення заяви ОСОБА_3 про визнання грошових вимог.

З огляду на викладене вище, судова колегія зазначає, що, викладені в апеляційних скаргах заперечення в ході апеляційного провадження свого підтвердження не знайшли, виявились безпідставними та документально спростованими, з огляду на що правових підстав для скасування ухвали господарського суду від 07.12.2016р. в частині, що переглядається в апеляційному порядку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105, 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ліквідатора (арбітражний керуючий) ТОВ "Спільне підприємство "Геолсервіс" з іноземними інвестиціями Глеваського Віталія Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016р. (в частині визнання вимог ОСОБА_3 до боржниканаа суму 23 370,25 грн.) у справі №904/3388/15 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков