ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Справа № 911/707/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/707/17

за позовом публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

до сектору культури Сквирської районної державної адміністрації,

м. Сквира, Сквирський район, Київська область

про стягнення 4374,45 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 2-469 від 28.12.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до сектору культури Сквирської районної державної адміністрації (відповідач) про стягнення 4374,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на несплату відповідачем отриманих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами отриманих у квітні 2016, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 4278,64 грн., з огляду на наявність якої нараховані 95,81 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 14.03.2017 порушено провадження у справі № 911/707/17.

Ухвалою суду від 05.04.2017 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 05.04.2017 та 19.04.2017 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засіданні 05.04.2017 не зявився, проте 05.04.2017 через канцелярію суду від останнього надійшла заява про укладення мирової угоди. В судове засідання 19.04.2017 представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 14.03.2017 та від 05.04.2017 не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній НАК «Нафтогаз України» від 13.06.2012 за № 360-р, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» від 18.07.2012 за № 530 внаслідок реорганізація, шляхом перетворення у ПАТ ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», яка була створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1998 за № 1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу».

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1998 за № 1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу», основними видами діяльності ПАТ «Укртрансгаз» є здійснення господарської діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами та зі зберігання природного газу.

Так, 20.05.2016 публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» на адресу сектору культури Сквирської районної державної адміністрації було направлено лист № 1441/16-01 щодо укладення договору на транспортування природного газу. Підставою укладення договору була наявність у відповідача (споживач) обєкту, який підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГТС, та присвоєння споживачу оператором ГТС персонального ЕІС-коду, як субєкту ринку природного газу. Разом із листом, позивачем на адресу відповідача направлений проект договору на транспортування газу магістральними трубопроводами. Як доказ направлення та отримання вказаного листа, позивачем надані до матеріалів справи копії фіскального чеку № 2670 від 20.05.2016 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, як стверджує позивач, відповіді на вказаний лист відповідачем надано не було, підписаний проект договору до позивача повернутий не був.

Пунктом 12 Порядку забезпечення споживачів природним газом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 за № 1729, газотранспортні та газодобувні підприємства НАК «Нафтогаз України», а також субєкти господарської діяльності, що мають ліцензію на розподіл природного і нафтового газу: складають разом із споживачами та постачальниками газу акти про обсяги газу, використаного за місця, і на підставі цих актів складають до 10 числа місяця, що настає за звітним, реєстри обсягів реалізації газу.

У квітня 2016 позивачем здійснювалось транспортування природного газу відповідачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом» від 27.12.2001 за № 1729.

ПАТ «Київоблгаз» здійснює транспортування природного газу мережами низького тиску безпосередньо до споживача і веде облік спожитого газу за допомогою засобів обліку, які встановлені у споживача та передає ці дані позивачу.

Згідно із зведеного реєстру обсягів газу, що подані в точку виходу до газорозподільної системи ПАТ «Київоблгаз» відповідачу (постачальником якого є ТОВ «ТБ Контраст») у квітні 2016 надано 21,518 тис.м.куб. природного газу.

Вартість транспортування природного газу встановлена постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3159 від 29.12.2015 «Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 24.03.2016 за № 420 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29.12.2015 № 3159) і складає з 01.04.2016 - 165,70 грн. за тис.м.куб.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 04-16-/BDR/2016/0064 від 30.04.2016, вартість наданих позивачем відповідачу послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у квітні 2016 становить, 4278,64 грн.

03.06.2016 позивач звернувся до відповідача із вимогою № 1545/16-01, направлення якої підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку № 3132 від 03.06.2016 щодо оплати на рахунок філії УМГ «Київтрансгаз», грошові кошти в сумі 4278,64 грн.

Однак, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За своєю правовою природою угода, яка відбулась між позивачем та відповідачем, є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. При цьому, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судові засідання 05.04.2017 та 19.04.2017 не зявився, письмових пояснень чи доказів оплати товару не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати наданих позивачем послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у квітні 2016, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 4278,64 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 95,81 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 11.06.2016 по 10.03.2017.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що наявний в матеріалах справи розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, суд приходить до висновку щодо задоволення вказаної вимоги позивача.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з сектору культури Сквирської районної державної адміністрації (09000, Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Богачевського, 70, ) на користь публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (03065, м. Київ, проспект Космонавта Комарова, 44, ) 4 278 (чотири тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 64 коп. заборгованості, 95 (девяносто пять) грн. 81 коп. 3 % річних та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 28.04.2017

Суддя О.О. Христенко