ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 справа № 17/323/10

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Стойка О.В., Колядко Т.М. , Чернота Л.Ф. ,
за участю представників сторін: від заявника від позивача від відповідача не з'явився; не з'явився; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, с. Новогорівка, Запорізька область
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від20.02.2017
у справі№ 17/323/10 (суддя Корсун В.Л.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез", м. Запоріжжя
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, с. Новогорівка, Запорізька область
простягнення 75 754, 48 грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 у справі № 17/323/10, яке набрало законної сили, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (Позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (Відповідач) задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 6 859,08 грн. основного боргу, 2 629,29 грн. пені, 21 343,95 грн. штрафу, 2 500,01 грн. інфляційних витрат, 41 051,15грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 743,83 грн. державного мита та 231,73 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення виданий відповідний наказ господарського суду Запорізької області від 04.04.2011.

До господарського суду Запорізької області 23.01.2017 звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (Заявник) із заявою (вих. № 19-1/01 від 19.01.2017) про заміну позивача та заміну стягувача при примусовому виконанні рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 у справі № 17/323/10 ТОВ "Корпорація "Агросинтез" (позивача) на ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (заявник).

В обґрунтування заяви заявник надав угоду № 15-04/13-1 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512 - 519 ЦК України) від 15.04.2013, укладену між позивачем та заявником щодо сплати заборгованості, індексації, пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.11 у справі № 17/323/10, що набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.02.2017 заява ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну позивача та заміну стягувача при примусовому виконанні рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 у справі № 17/323/10 задоволено.

Відповідач, не погодившись з прийнятою ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну ухвалу суду через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 25 ГПК України та ст. 512 ЦК України.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 та 26.04.2017 розгляд справи відкладався на 26.04.2017 та 15.05.2017 відповідно.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, про причини неявки судову колегію не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.04.2017 підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник заявника до судового засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав клопотання від 07.04.2017 та від 04.05.2017 про припинення провадження у справі, посилаючись на те, що нормами ГПК України не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал про задоволення або відмову в задоволенні заяв про заміну сторони її правонаступником, у задоволенні яких судова колегія відмовила, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 від 17.05.2011 № 7 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", наслідки подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, визначено частиною другою статті 106 ГПК. У разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, таке провадження підлягає припиненню на підставі статті 80 та частин першої і другої статті 106 ГПК. Однак якщо ухвали місцевого господарського суду за приписами процесуального закону неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду (зокрема йдеться про ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження), то такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій, можуть бути переглянуті в апеляційному порядку.

Отже, оскільки відповідач оскаржує ухвалу про заміну сторони правонаступником вже після прийняття рішення, яке набрало законної сили, фактично змінюється суб'єктний склад сторін за рішенням, тому відповідач має право оскаржити оспорювану ухвалу в порядку, встановленому процесуальним законом, іншого порядку оскарження законом не передбачено.

У зв'язку з викладеним, судова колегія приходить до висновку про необхідність забезпечити відповідачу право на апеляційне оскарження та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін та заявника, що не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до суду з заявою про заміну позивача та заміну стягувача при примусовому виконанні рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 у справі № 17/323/10 ТОВ "Корпорація "Агросинтез" на ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

Заяву вмотивовано тим, що 15.04.2013 між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" (далі - первісний кредитор) та ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - новий кредитор) була укладена угода про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) (далі - Угода), за умовами п. 1.1 якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання ФОП ОСОБА_4 (далі - боржник) зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості, індексації, штрафу, пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 у справі № 17/323/10, що набрало законної сили, у зв'язку із неналежним та/або несвоєчасним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту від 06.04.2009 № ТК060409/5.

За цією Угодою, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості, індексації, штрафу, пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.11 у справі № 17/323/10, що набрало законної сили (п. 1.2 Угоди).

Сторонами на виконання умов Угоди 15.04.13 складено, підписано та засвідчено печатками з обох сторін акт приймання-передачі документів, згідно з яким первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв наступні документи: рішення господарського суду Запорізької області від 28 лютого 2011 року у справі № 17/323/10.

Задовольняючи заяву про заміну сторони його правонаступником суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство не містить ніяких обмежень та заборон на укладення угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) після винесення судом рішення та видачі виконавчого документу на його виконання, а також ненадання відповідачем доказів добровільного виконання рішення суду по справі № 17/323/10 (повністю чи частково).

Втім, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок місцевого суду помилковим, з огляду на наступне.

Заміна сторони у стадіях судового процесу, однією із яких є виконання судового рішення, відбувається у порядку, визначеному ст.ст. 25, 121-4 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", які регулюють умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ч. 1. ст. 121-4 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни боржника у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому ст. 25 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 25 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підсумовуючи наведене, заміна кредитора/боржника у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Відповідної позиції дотримується Верховний суд України, про що, зокрема, свідчить прийнята ним постанова від 19.08.2014 р. у справі № 923/945/13.

Тобто, в розумінні приписів ст. 25 Господарського процесуального кодексу України та ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" укладення відповідної угоди не є підставою для заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Отже, при укладенні угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) сторони у справі, яка переглядається, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Будь-яких доказів заміни сторони у самому зобов'язанні, сторонами не надано, угода від 15.04.2013 за № 15-04/13-1 (а.с. 98), що укладена між ТОВ "Корпорація "Агросинтез" та ТОВ "Ніко-Тайс", якою останній обґрунтовує свої вимоги щодо заміни позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні доказом заміни сторони у зобов'язанні не є.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав до заміни сторони у зобов'язанні не базується на матеріалах справи.

На підставі вищенаведеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області від 20.02.2017 у справі № 17/323/10 про задоволення заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони правонаступником підлягає скасуванню відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України через порушення та неправильне застосування господарським судом норм процесуального права, заява ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" щодо заміни сторони у справі задоволенню не підлягає.

Витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідача та заявника порівну.

Керуючись ст.ст. 25, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, с. Новогорівка, Запорізька область задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.02.2017 у справі № 17/323/10 - скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну позивача та заміну стягувача при примусовому виконанні рішення господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 у справі № 17/323/10 з ТОВ "Корпорація "Агросинтез" на ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

(03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 800,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (18009, м. Черкаси, вул. Дахнівська, 50, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 800,00 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: Т.М. Колядко

Л.Ф. Чернота