ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" травня 2017 р. Справа № 918/159/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сарни"

про стягнення заборгованості в сумі 50 023,47 грн.

за участі:

від позивача: ОСОБА_2 (ліквідатор), ОСОБА_3 (довіреність від 06.03.2017 року);

від відповідача: ОСОБА_4 (директор).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2017 року Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (далі ВАТ "Сарненський КХП") звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сарни" (далі ТОВ "ТД "Сарни") про стягнення заборгованості в сумі 50 023,47 грн.

В обґрунтування зазначеного позову ВАТ "Сарненський КХП" вказує, що у відповідача існує дебіторська заборгованість перед позивачем в сумі 50 023,47 грн., яка не сплачена на даний момент.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03 березня 2017 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 13 березня 2017 року.

Крім того, 02.03.2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03 березня 2017 року відстрочено позивачу сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року розгляд справи відкладено на 29 березня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29 березня 2017 року розгляд справи відкладено на 10 квітня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 10 квітня 2017 року розгляд справи відкладено на 24 квітня 2017 року.

24.04.2017 року відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог у даній справі.

24.04.2017 року відповідачем подано до суду клопотання №02 від 21.04.2017 року, відповідно до якого останній, крім іншого, просив надіслати повідомлення органам внутрішніх справ чи до прокуратури щодо діяльності ліквідатора ВАТ "Сарненський КХП" ОСОБА_2 в частині складення фіктивної виписки банку станом на 15.02.2017 року та/або привласнення грошових коштів банкрута.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року розгляд справи відкладено на 03 травня 2017 року.

03.05.2017 року відповідачем подані письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких ТОВ "ТД "Сарни" просило у задоволенні позову відмовити.

03.05.2017 року позивачем подані письмові заперечення на клопотання відповідача №02 від 21.04.2017 року та заяву про застосування строків позовної давності.

03.05.2017 року позивачем подано клопотання відповідно до якого останній просив винести окрему ухвалу, яку направити до правоохоронних органів для перевірки наявності ознак вчинення керівником засновника відповідача кримінального правопорушення.

У судовому засіданні 03.05.2017 року позивач підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та додаткових поясненнях. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у письмових запереченнях, а також застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03 травня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою, у якій, зокрема, зазначив, що Постановою господарського суду Рівненської області від 23.04.2014 року по справі №5019/2076/12 ВАТ "Сарненський КХП" визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (далі ліквідатор).

Станом на 01.05.2014 року ліквідатором проведено інвентаризацію розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими кредиторами, дебіторами та встановлено, що розмір дебіторської заборгованості ТОВ "ТД "Сарни" становить 50 023,47 грн.

ВАТ "Сарненський КХП" направило відповідачу претензію №01-20/450 від 20.11.2014 року, яка залишена ТОВ "ТД "Сарни" без відповіді та задоволення.

Відтак, на виконання повноважень ліквідатора передбачених ч.2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", останній, посилаючись на статті 525, 526, 530, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, просив стягнути з ТОВ "ТД "Сарни" на користь ВАТ "Сарненський КХП" заборгованість в сумі 50 023,47 грн.

При цьому на підтвердження позовних вимог позивачем надано журнал-ордер і відомість по рахунку 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями ВАТ "Сарненський КХП" за період з 01.01.2013 року до 31.03.2014 року. Також подані для долучення до матеріалів справи: платіжне доручення №31 від 09.02.2013 року, фінансовий звіт ВАТ "Сарненський КХП" баланс на 31.12.2012 року.

Крім того, ліквідатором до позовної заяви подано клопотання про витребування у відповідача первинної документації на підтвердження суми заборгованості в розмірі 50 023,47 грн.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.03.2017 року зобов'язано ТОВ "ТД "Сарни" надати договори, акти прийому-передачі, накладні, акти звірки заборгованості укладені між позивачем та відповідачем.

З заперечень відповідача поданих до суду 03.05.2017 року вбачається, що витребувані судом документи у ТОВ "ТД "Сарни" відсутні, у зв'язку зі спливом трирічного строку їх обов'язкового зберігання.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд не знайшов законних підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Предметом даного спору позивач визначає стягнення з ТОВ "ТД "Сарни" на користь ВАТ "Сарненський КХП" заборгованості в сумі 50 023,47 грн.

При цьому з поданих ВАТ "Сарненський КХП" документів неможливо встановити ні суті правовідносин, що виникли між сторонами, зокрема факту їх виникнення, ні природу заборгованості в сумі 50 023,47 грн.

Суд зазначає, що підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою визначені правові наслідки та визначають межі доказування. Право визначення підстави позову належить виключно позивачу.

Виходячи з предмету та підстави позову, для вирішення спору у даній справі суду слід з'ясувати факт обґрунтованості заявлених позовних вимог. При цьому, обраний спосіб захисту права повинен кореспондуватися із характером допущеного невизнання, оспорювання або порушення права.

Приписами статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарської діяльності мають виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно умовам договору та вимогам закону.

За загальним правилом цивільного права зобов'язанням визнається правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

В свою чергу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, (стаття 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вимог закону та умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Письмовим доказом, який фіксує та підтверджує господарські операції господарюючого суб'єкту є первинні документи.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Таким чином, видаткова накладна є первинним документом бухгалтерського обліку. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" лише первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, які фіксують факти здійснення господарських операцій, тобто факт здійснення операції передачі певного товару від постачальника до покупця, тощо. Для надання видатковій накладній юридичної сили й доказовості вона повинна містити обов'язкові реквізити, передбачені законодавством.

Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті чи електронні підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, у тому обсязі доказової бази, яка надана позивачем під час розгляду даної справи, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог про стягнення заборгованості в розмірі 50 023,47 грн., оскільки встановити факт здійснення господарської операції за відсутності первинної документації, суду не видається можливим, документами, наданими позивачем не доведено наявність заборгованості, період її виникнення, тому в задоволенні позову суд відмовляє.

З огляду на те що, не виявляється можливим документально обґрунтовано встановити обставини справи, а саме факт та момент виникнення заборгованості чи строк для її погашення, заява про застосування сроків позовної давності у даній справі не підлягає до задоволення.

Стосовно клопотання відповідача №02 від 21.04.2017 року про повідомлення органів внутрішніх справ/прокуратури щодо діяльності ліквідатора ВАТ "Сарненський КХП" ОСОБА_2 а також клопотання позивача про винесення окремої ухвали, та направлення її до правоохоронних органів для перевірки наявності ознак вчинення керівником засновника відповідача кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що діяння, які містять ознаки кримінального правопорушення, особами вказаними у клопотаннях, уже є предметом перевірки правоохоронних органів.

Судовий збір на підставі ч.1 ст. 49 ГПК України підлягає сплаті позивачем до Державного бюджету України.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (34500, Рівненська обл., Сарненський район, місто Сарни, вулиця Заводська, будинок 2) в доход Державного бюджету України 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 10 травня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірника:

1 - до справи;

2 - позивачу (33001, м.Рівне, вул.Фруктова, 4/1);

3 - відповідачу (34500, м.Сарни, вул. Заводська , 2).