РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017Справа №910/2662/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «МТС Україна»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» стягнення вартості неповернутого обладнання та матеріалів у розмірі 71 358 грн. 46 коп.
Представники:

від Позивача: Макаренко М.А. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» (надалі також - «Відповідач») про стягнення вартості неповернутого обладнання та матеріалів у розмірі 71 358 грн. 46 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» (далі - підрядник) було укладено договір будівельного підряду № 6-04/13, умовами якого передбачено, що підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами і засобами згідно з цим договором та Технічним завданням або/та нарядом на виконання робіт виконати будівельно-монтажні роботи в обумовлені цим договором строки, а також усунути за свій рахунок можливі недоліки та дефекти в роботах, що виникли з вини підрядника, а також виявлені замовником протягом гарантійних строків, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані підрядником роботи та оплатити їх вартість. Як зазначає Позивач, на виконанням умов договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 ним було передано для монтажу певну кількість обладнання та матеріалів, які Відповідачем були використані у процесі монтажу за договором, однак не все обладнання та матеріали були використані та повернуті Відповідачем, у зв'язку з чим у Позивач набув право стягнення вартості неповернутих матеріальних цінностей у розмірі 71 358 грн. 46 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 року порушено провадження у справі № 910/2662/17, судове засідання призначено на 23.03.2017 року.

22.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 21.02.2017 року.

23.03.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 21.02.2017 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- здійснити обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦБУД1" суми вартості обладнання;

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо переліку майна, яке було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦБУД1" відповідно до умов Договору будівельного підряду №6-01/13 від 01.04.2013 року, яке було повернуто та яке залишилось неповернутим із зазначенням найменування, кількості, вартості;

- надати текст Додаткової угоди №01/08 від 10.08.2016 року до Договору будівельного підряду №6-01/13 від 01.04.2013 року.

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості у розмірі 71 358,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 року відкладено розгляд справи на 05.04.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

03.04.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2017 року.

05.04.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати належним чином засвідчені докази на підтвердження передачі майна, вартість якого, у зв'язку із неповерненням, заявлена до стягнення.

Також, в судовому засіданні представник позивача подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 19.04.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

18.04.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

19.04.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача вимоги ухвали суду від 05.04.2017 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦБУД1".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року відкладено розгляд справи на 26.04.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

24.04.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заперечення на відзив.

В судовому засіданні 26 квітня 2017 року представник Позивача підтримав доводи та вимоги позовної заяви, просив Суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року у справі № 910/2662/17.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» є 04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЗНЕСЕНСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 14, офіс 16/27.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/2662/17 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26 квітня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» (далі - підрядник) укладено договір будівельного підряду № 6-04/13, умовами якого передбачено, що підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами і засобами згідно з цим договором та Технічним завданням або/та нарядом на виконання робіт виконати будівельно-монтажні роботи в обумовлені цим договором строки, а також усунути за свій рахунок можливі недоліки та дефекти в роботах, що виникли з вини підрядника, а також виявлені замовником протягом гарантійних строків, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані підрядником роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п. 2.2. договору у складі робіт за цим договором підрядник виконує наступні роботи:

2.2.1. роботи по будівництву лінійно-кабельних споруд,

2.2.2. робот по виконанню електромонтажних робіт;

2.2.3. роботи по монтажу станційного обладнання;

2.2.4. розробка та погодження проекту будівництва внутрішньо-будинкових стояків слабих струмів та/або проекту прокладання абонентської проводки;

2.2.5. комплекс робіт з будівництва стояків слабих струмів;

2.2.6. проведення абонентського кабельного вводу в будинок;

2.2.7. прокладання кабелів телекомунікацій у кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ».

Умовами підпункту 3.1.2 пункту 3.1. договору визначено, що замовник зобов'язаний, за домовленістю сторін забезпечити підрядника необхідними та наявними у замовника для виконання робіт матеріалами та обладнанням. Факт приймання-передачі матеріалів та обладнання фіксується в акті приймання-передачі або в накладній на видачу матеріалів та обладнання, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 3.3. договору підрядник зобов'язаний, зокрема вживати усіх заходів щодо збереження матеріалів та обладнання, переданого йому замовником та відповідати за їх втрату або пошкодження.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що приймання-передачі матеріалів та/або обладнання від замовника підряднику здійснюється на складі замовника відповідно до акту приймання-передачі. Транспортування, завантаження, складання, збереження та доставка до місць виконання робіт матеріалів та/або обладнання здійснюється за рахунок підрядника.

За умовами п. 4.4. договору не використаний підрядником матеріал та/або обладнання замовника має бути повернутий на підставі акту приймання-передачі на склад замовника за рахунок підрядника.

Фактом, що підтверджує приймання замовником та передачу виконаних підрядником робіт є підписання сторонами відповідного акту виконання робіт, який складається підрядником у 2 (двох) оригінальних примірниках (п. 4.7. договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013. Якщо на дату закінчення строку дії даного договору які-небудь із зобов'язань сторін невиконані, вони залишаються чинним до їх повного виконання (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 1.3. Статуту Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів ПрАТ «МТС Україна», протокол № 34 від 19.05.2015, Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна» згідно з чинним законодавством України, передавального акту та договору про приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна» до Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», що затверджені позачерговими спільними загальними зборами акціонерів ПрАТ «МТС Україна» та учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна» (протокол № 28 від 30.08.2013) за всіма права та зобов'язаннями, включаючи зобов'язання, що оспорюють ся сторонами, а також за всіма сторонами, а також за всіма ліцензіями та дозволами, які були видані Товариству з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна».

01.07.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» (далі - сторона 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна» (далі - сторона 2) та Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» (далі - сторона 3) укладено угоду № 6-04/13М про заміну сторін у договорі № 6-04/13 від 01.04.2013, відповідно до якої 01.07.2013 сторона 2 передає, а сторона 3 приймає всі та будь-які зобов'язання та права сторони 2 за договором, які будуть у останнього на цей момент передачі по відношенню та перед стороною 1. Така передача прав та зобов'язань жодним чином не стосується тих прав та зобов'язань, які будуть стосуватись виконаних належним чином на час зміни зобов'язань по договору, та проведених стороні 1 оплат по договору. Оплата послуг, наданих стороною 2 після часу зміни оплачуються стороною 3.

Відповідно до п. 2 угоди сторона 2 та сторона 3 за вимогою однієї із сторін протягом 5 календарних днів з моменту настання часу зміни мають право узгодити та підписати акт звірки взаємних зобов'язань за виконаними (наданими) стороною 1 послугами (зобов'язаннями), та вартість цих послуг, які належать йому до сплати. Послуги та інші зобов'язання, які будуть виконані в рамках договору до часу демаркації підлягають оплаті стороні 1 на умовах договору.

Згідно з п. 3 угоди сторона 1 не заперечує та повністю згодна з відступленням всіх прав вимоги та переведенням всіх боргів сторони 2, які будуть на час зміни по відношенню та перед стороною 1, до сторони 3. У разі присутності заборгованості за договором № 6-04/13 від 01.04.2013, у сторони 2 перед стороною 1, сторона 3 приймає на себе всі зобов'язання на погашення цієї заборгованості та зобов'язується повністю її сплатити.

Пунктом 4 угоди передбачено, що сторона 3 повідомлена та знає про всі умови співпраці та особливості правовідносин сторони 2 та сторони 1 за договором (включаючи додатки, додаткові угоди до нього) та згодна і зобов'язується з моменту настання часу демаркації прийняти на себе всі зобов'язання та права сторони 2, що випливають з цього договору. Сторона 3 зобов'язується на час зміни побудувати всі необхідні механізми реалізації виконання зобов'язань за договором (оформити права на контент, побудувати та активувати технологічні аспекти реалізації, тощо).

Відповідно до п. 5 угоди з метою врегулювання всіх необхідних особливостей співпраці між стороною 3 та стороною 1, які будуть існувати після настання часу зміни, сторона 3 та сторона 1 мають право укласти між собою окремий двосторонній договір на надання послуг тотожних тим, які викладені в договорі № 6-04/13 від 01.04.2013. Такий договір починає діяти не раніше настання часу зміни. З моменту початку дії такого договору, укладеного між стороною 3 та стороною 1, припиняє свою дію договір № 6-04/13 від 01.04.2013. У випадку не укладення двостороннього договору між стороною 3 та стороною 1, всі правовідносини між стороною 3 та стороною 1 будуть регулюватись умовами договору № 6-04/13 від 01.04.2013.

Ця угода вступає в силу з моменту підписання її повноважними представниками сторін та діє до повного виконання всіх взятих за нею зобов'язань (п. 6 угоди).

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, на підставі угоди № 6-04/13М від 01.07.2013 про заміну сторін у договорі № 6-04/13 від 01.04.2013, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача щодо стягнення вартості неповернутих матеріальних цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» та Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» складено акт звірки обладнання та матеріалів переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» для монтажу, станом на 18.05.2016, відповідно до якого Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» передано по актам приймання-передачі для виконання монтажних робіт обладнання та матеріали у кількості 39 одиниць, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками товариств.

Листами № 43 від 25.05.2016 та № 45 від 29.06.2016 відповідач повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» про готовність придбати у позивача залишки кабельної продукції та просив розстрочи оплату на 3 місяці.

Листом від 06.09.2016 № ТД16-14446 Позивач повідомив Відповідача про погодження з боку Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» на відстрочення оплати першої частини вартості обладнання, а також просив Відповідача підписати погоджену редакцію додаткової угоди № 01/08 від 10.08.2016 до договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013, який отриманий 06.09.2016 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» нарочно, що підтверджується відповідною відміткою на листі.

У відповідь листом № 17 від 10.10.2016 Відповідач повідомив Позивача, що у зв'язку із зміною керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1», повну інвентаризацію всіх товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на складі ТОВ «УКРСПЕЦБУД1» нове керівництво ще не здійснило та встановити які з зазначених у додатковій угоді товарно-матеріальних цінностей є в наявності, а яких не має, не вбачається за можливе. Також повідомив, що за результатами проведеної інвентаризації Відповідачем буде встановлено, які товарно-матеріальні цінності, що належать ПрАТ «МТС Україна» дійсно знаходяться на зберіганні у Відповідача та відповідно буде прийнято рішення про їх повернення або компенсацію їх вартості. Вказаний лист був який отриманий позивачем 21.10.2016, що підтверджується відтиском печатки Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» за № SR16-29841.

В свою чергу, Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» направлено на адресу Відповідача претензію № SR 16-16527 від 11.10.2016, в якій зазначено, що Відповідачем підписаний екземпляр додаткової угоди, якою, зокрема, було погоджено оплату вартості неповернутого обладнання та матеріалів, не повернуто, оплату компенсації вартості неповернутого майна у розмірі 71 358, 46 грн. не проведено, у зв'язку з чим пропонує Відповідачу у десятиденний термін з дня отримання цієї претензії повернути підписаний екземпляр додаткової угоди № 01/08 від 10.08.2016 та сплатити 71 358, 46 грн. на поточний рахунок Позивача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, з відтиском штемпеля поштового відділення від 11.10.2016.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 Позивачем було передано Відповідачу обладнання та матеріали для виконання монтажних робіт, які не були використані Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» у повному обсязі та повернуті позивачу, у зв'язку з чим останній просить суд стягнути з Відповідача вартість неповернутих матеріальних цінностей у розмірі 71 358 грн. 46 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено Судом, 01.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» (підрядник) укладено договір будівельного підряду № 6-04/13, умовами якого передбачено, що підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами і засобами згідно з цим договором та Технічним завданням або/та нарядом на виконання робіт виконати будівельно-монтажні роботи в обумовлені цим договором строки, а також усунути за свій рахунок можливі недоліки та дефекти в роботах, що виникли з вини підрядника, а також виявлені замовником протягом гарантійних строків, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані підрядником роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1. договору замовник зобов'язаний, за домовленістю сторін забезпечити підрядника необхідними та наявними у замовника для виконання робіт матеріалами та обладнанням. Факт приймання-передачі матеріалів та обладнання фіксується в акті приймання-передачі або в накладній на видачу матеріалів та обладнання, підписаний уповноваженими представниками сторін.

Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року ним було передано Відповідачу обладнання та матеріали для виконання монтажних робіт, які не були використані Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» у повному обсязі та не повернуті Позивачу.

Відповідно до ст. 34 Господарського кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», на виконання умов Договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» матеріалів та обладнання, а саме актів приймання-передачі, накладних на видачу матеріалів та обладнання, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін у відповідності до умов спірного договору.

Крім того, ухвалами Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 року, від 05.04.2017 року та від 19.04.2017 року зобов'язано Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо переліку майна, яке було передано Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦБУД1" відповідно до умов Договору будівельного підряду №6-01/13 від 01.04.2013 року, яке було повернуто та яке залишилось неповернутим із зазначенням найменування, кількості, вартості; надати належним чином засвідчені докази на підтвердження передачі майна, вартість якого, у зв'язку із неповерненням, заявлена до стягнення.

Згідно зі ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Відповідно до статті 1291 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, ухвали, постанови є обов'язковими до виконання на всій території України.

Однак, Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» вимог ухвал Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 року, від 05.04.2017 року та від 19.04.2017 року не виконало, витребувані судом документи не надано.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд міста Києва позбавлений можливості дослідити обсяги та вартість переданих Відповідачу матеріалів та обладнання на виконання умов Договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року, оскільки у матеріалах справи відсутні первинні документи (акти приймання-передачі або накладні на видачу матеріалів та обладнання), підписані уповноваженими представниками сторін відповідно до вимог підпункту 3.1.2 пункту 3.1. договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013.

При зверненні до суду з вказаним позовом на підтвердження передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦБУД1" матеріалів та обладнання й наявності залишку неповернутого майна Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» посилалось на Акт звірки обладнання та матеріалів переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» для монтажу станом на 18.05.2016 року.

Проте, Суд зазначає, що вказаний Акт звірки обладнання та матеріалів не є належним та допустимим доказом на підтвердження передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», на виконання умов Договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» матеріалів та обладнання, оскільки акт звірки є бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами: договором, накладними, актами, рахунками тощо.

Також, Суд звертає увагу, що у вказаному акті звірки відсутнє будь - яке посилання на Договір будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року та зазначено, що вартість обладнання та матеріалів переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» для монтажу становить 61 018 грн. 68 коп., в той час як Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача вартість неповернутих матеріальних цінностей у розмірі 71 358 грн. 46 коп.

Крім того, Суд не приймає до уваги надану Позивачем додаткову угоду № 01/08 від 01.08.2016 року до договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013 року, оскільки, по-перше, вона не підписана представниками сторін й не скріплена печатками підприємств, по-друге, відсутні докази направлення такої додаткової угоди № 01/08 від 01.08.2016 на адресу Відповідача, враховуючи те, що у листі № ТД16-14446 від 06.09.2016 та претензії №SR 16-16527 від 11.10.2016 Позивач просив Відповідача підписати додаткову угоду № 01/08 від 10.08.2016, в той час як до матеріалів справи додано редакцію додаткової угоди № 01/08 від 01.08.2016 до договору будівельного підряду № 6-04/13 від 01.04.2013.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду (ст. 36 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Згідно з п.2.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі неподання оригіналів документів на вимогу суду справа розглядається за наявними доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до вимог статей 32, 33, 43 ГПК.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» не доведено належними та допустимими доказами на підтвердження факту передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» обладнання та матеріалів для виконання монтажних робіт, вартість якого, у зв'язку із неповерненням, становить 71 358 грн. 46 коп.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» про стягнення вартості неповернутих матеріальних цінностей у розмірі 71 358 грн. 46 коп. задоволенню не підлягають у повному обсязі у зв'язку з недоведеністю.

Що стосується Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» про застосування строків позовної давності до позовних вимог Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (пункт 1), за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (пункт 5).

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України від 01.12.2004 N 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З урахуванням наведеного, оскільки суд відмовляє Позивачу у позові по суті в зв'язку з недоведеністю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦБУД1» про стягнення вартості неповернутих матеріальних цінностей у розмірі 71 358 грн. 46 коп. - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27 квітня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин