номер провадження справи 28/24/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 Справа № 908/543/17

Суддя Федорова Олена Владиславівна, розглянувши справу

за позовом Управління комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2)

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (71100, АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 48039,68 грн. та пені у розмірі 25495,62 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.03.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Управління комунальної власності Бердянської міської ради до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 48 039,68 грн. та пені в сумі 25 495,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між управлінням комунальної власності Бердянської міської ради (орендодавець, позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач) укладено договір від 11.05.2007 р. №1136 оренди комунального майна, який був розірваний за згодою сторін 30.05.2016 р. За період з 01.06.2015 р. по 30.05.2016 р. залишилась заборгованість з орендної плати у розмірі 48039,68 грн. За прострочення сплати орендної плати позивачем нарахована пеня за період з 01.04.2014 р. по 30.05.2016 р. в сумі 25 495,62 грн., яку позивач просить стягнути разом із сумою основного боргу.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2017р. позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.03.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №908/543/17, присвоєно справі номер провадження 28/24/17, призначено справу до розгляду на 10.04.2017 р.

В судове засідання 10.04.2017 р. сторони своїх представників не направили, у зв'язку з цим фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Від позивача 06.04.2017 р. електронною поштою надійшло клопотання розглядати справу без присутності його представника, позовні вимоги позивач підтримує та просить задовольнити.

10.04.2017 р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить розглядати справу за його відсутності. Повідомив, що на теперішній час відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між сторонами заборгованість з орендної плати складає 43 039,68 грн., а з пені - 26 928,09 грн. Відповідач визнає заборгованість, однак вказує, що через скрутний фінансовий стан вказана в позові заборгованість може бути погашена ним впродовж 10-11 місяців, сплачуючи при цьому не менше 6 тис. грн. кожного місяця. Просить розстрочити виконання рішення на вказаний строк. До відзиву відповідач додав акт звірки між сторонами станом на 05.04.2017 р., згідно якого заборгованість за оренду складає 43 039,68 грн., а зі сплати пені - 26 928,09 грн.

Враховуючи невиконання сторонами вимог суду в повному обсязі, а також те, що по акту звірки суми заборгованості та пені відрізняються від заявлених позовних вимог, з метою витребування у сторін додаткових доказів та уточнення розрахунків сторін, ухвалою суду від 10.04.2017 р. відкладено розгляд справи на 11.05.2017 р.

В судове засідання 11.05.2017 р. сторони своїх представників не направили, у зв'язку з цим фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Від позивача 10.05.2017 р. надійшли письмові пояснення щодо стягуваних сум та уточнений розрахунок пені, відповідно до яких позивач повідомив про сплату відповідачем 10000,00 грн. основного боргу після звернення позивача до суду з позовом, підтримує позовні вимоги в заявленому розмірі. У зв'язку з неможливістю направити представника в судове засідання просить розглянути справу за його відсутності. Вирішення питання про розстрочку виконання рішення покладає на розсуд суду.

Відповідач будь-яких документів не надіслав.

В судовому засіданні 11.05.2017 р. судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

11.05.2007р. між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради (орендодавець, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач у справі) був укладений договір оренди комунального майна № 1136, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування вбудоване нежитлове приміщення, яке знаходиться на балансі Комунального підприємства Бердянської міської ради "Житлосервіс-2а", площею 150,00 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2, нежитлове вбудоване приміщення одноповерхової будівлі. Майно передається в оренду з метою використання під торгівельну залу - 58,90 кв.м., офіс - 12,30 кв.м., підсобні приміщення - 78,80 кв.м.

Згідно з п. 2.1. договору вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору та акта здачі-приймання вказаного майна.

19.03.2007р. орендоване майно передано орендарю за актом здачі-приймання.

Відповідно до п. 10.1 договору договір укладено на строк з 19.03.2007 р. до 19.02.2008р.

Додатковими угодами від 05.03.2008 р., від 23.07.2009 р., від 19.03.2010 р., від 14.06.2010 р., від 18.08.2010 р., від 16.09.2013 р., від 25.02.2016 р. строк дії договору неодноразово продовжувався. Так, востаннє строк оренди продовжувався додатковою угодою від 25.02.2016 р., якою встановлено строк дії договору до 19.10.2016 р.

Додатковою угодою від 16.09.2013 р. внесено зміни до договору в частині визначення предмету оренди, зазначено, що в оренду передається вбудоване нежитлове приміщення, яке знаходиться на балансі комунального підприємства Бердянської міської ради «Житлосервіс-2а» площею 149,70 кв.м. згідно зі звітом про оцінку майна, розміщене за адресою: АДРЕСА_2, - нежитлове вбудоване приміщення одноповерхової будівлі літ. Т1 (приміщення №10, 11 згідно з технічним паспортом). Майно передається в оренду з метою використання: площею 12,20 кв.м. - офіс, площею 58,90 кв.м. - торговельна зала, 78,60 кв.м. - підсобні приміщення.

Згідно з п. 3.1.1 договору в новій редакції орендна плата установлюється у грошовій формі та перераховується на розрахунковий рахунок №0011 у ГУДКСУ у Запорізькій області м. Запоріжжя, МФО 813015, , одержувач: місцевий бюджет м. Бердянськ, код 22080401, щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку строку оренди, щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 4313,70 грн.

Додатковою угодою від 21.08.2015 р. змінено напрямок використання орендованого нежитлового приміщення на: «торгова площа меблями та супутніми товарами - 12,20 кв.м., складська площа - 137,50 кв.м.». Орендну плату визначено в розмірі 3136,14 грн. х І інф. Строк оренди продовжено до 19.10.2015 р.

Додатковою угодою від 18.04.2016 р. встановлено, що у зв'язку із зупиненням дії положень Методики розрахунку орендної плати, орендна плата до кінця 2016 року не підлягає індексації та закріплюється на рівні встановленої за березень 2016 року в розмірі 3210,08 грн. У зв'язку з перейменуванням вулиць замінено адресу місцезнаходження об'єкта оренди з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2. Визначено, що умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 07 квітня 2016 року.

30.05.2016 р. сторони уклали угоду про розірвання договору оренди та підписали акт повернення майна з оренди.

Як встановлено судом, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів Управління комунальної власності Бердянської міської ради зверталося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати в розмірі 47925,78 грн. за період оренди з січня 2014р. по жовтень 2014р. та пені в розмірі 2801,91 грн., нарахованої за зобов'язаннями січня - серпня 2014 року за загальний період з 01.02.2014р. по 30.09.2014р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.01.2015 р. у справі №908/4460/14 позов було задоволено та стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради суму 47925,78 грн. заборгованості з орендної плати, 2801,91 грн. пені та 1827,00 грн. витрат на оплату судового збору. Вказане рішення суду набрало чинності і на його виконання видані накази 09.02.2015р.

В силу положень ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням господарського суду Запорізької області від 21.01.2015 р. у справі №908/4460/14, не підлягають доведенню при розгляді даної справи, зокрема, щодо наявності заборгованості зі сплати орендної плати та пені у зазначені в рішенні періоди.

Посилаючись на те, що орендна плата за період з червня 2015 року по травень 2016 року в розмірі 48 039,68 грн. не сплачена, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом у даній справі про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 48 039,68 грн., а також пені, нарахованої за прострочення орендної плати за зобов'язаннями квітня 2014 року - травня 2016 року за загальний період з 01.04.2014 р. по 30.05.2016 р. в сумі 25 495,62 грн.

Правовідносини сторін врегульовані договором оренди комунального майна.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини сторін є Закон України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 3.1.1 договору відповідач не сплачував у повному обсязі орендну плату в період з червня 2015 року по травень 2016 року до 20 числа поточного місяця, внаслідок чого на день подання позову (17.03.2017 р. згідно поштового штемпеля на конверті, в якому надійшла позовна заява) утворилась заборгованість в розмірі 48 039,68 грн.

Після порушення провадження за даним позовом відповідач частково сплатив заборгованість платежами по 5000,00 грн. 28.03.2017 р. та 13.04.2017 р., всього сплачено 10000,00 грн.

Таким чином, в частині стягнення 10000,00 грн. основного боргу предмет спору відсутній.

Залишок заборгованості в розмірі 38039,68 грн. відповідач не оспорює, надав суду акт звірки розрахунків сторін станом на 05.04.2017 р., згідно якого визнана відповідачем заборгованість з орендної плати складала 43039,68 грн. та пеня 26928,09 грн. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав.

За таких обставин суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати на користь позивача в сумі 38039,68 грн.

Провадження у справі в частині стягнення 10000,00 грн. основного боргу слід припинити згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

За прострочення сплати орендної плати за зобов'язаннями квітня 2014 року - травня 2016 року позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 01.04.2014 р. по 30.05.2016 р. в сумі 25 495,62 грн.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що у випадку неперерахування орендної плати або перерахування її після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати) з першого числа наступного місяця.

Таким чином, нарахування пені за договором не обмежується шестимісячним терміном та може здійснюватися за весь період прострочення.

За таких обставин суд визнав нарахування пені обґрунтованим, втім перевіривши розрахунок пені суд дійшов висновку, що при його здійсненні були допущені арифметичні неточності, у тому числі застосування за весь період розрахунку 365 днів у році, у той час як в 2016 році - 366 днів, що призвело до завищення суми пені.

Враховуючи зазначене, суд здійснив перерахунок пені за допомогою ІПС «Законодавство» в межах заявленого позивачем періоду за зобов'язаннями квітня 2014 року - травня 2016 року за загальний період з 01.04.2014 р. по 30.05.2016 р. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ наступним чином:

- по зобов'язанням квітня 2014 року на суму 4492,98 грн. за період з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р. (31 день) пеня складає 95,40 грн.;

- по зобов'язанням травня 2014 року на суму 4641,25 грн. за період з 01.10.2014 р. по 30.11.2014 р. (61 день) пеня складає 200,78 грн.;

- по зобов'язанням червня 2014 року на суму 4817,62 грн. за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р. (92 дня) пеня складає 322,98 грн.;

- по зобов'язанням липня 2014 року на суму 4865,80 грн. за період з 01.10.2014 р. по 31.01.2015 р. (123 дні) пеня складає 441,92 грн.;

- по зобов'язанням серпня 2014 року на суму 4885,26 грн. за період з 01.10.2014 р. по 28.02.2015 р. (151 день) пеня складає 582,48 грн.;

- по зобов'язанням вересня 2014 року на суму 4924,34 грн. за період з 01.10.2014 р. по 31.03.2015 р. (182 дні) пеня складає 829,58 грн.;

- по зобов'язанням жовтня 2014 року на суму 5067,14 грн. за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015 р. (181 день) пеня складає 995,94 грн.;

- по зобов'язанням листопада 2014 року на суму 5188,75 грн. за період з 01.12.2014 р. по 31.05.2015 р. (182 дні) пеня складає 1169,96 грн., однак суд не може виходити за межі позовних вимог, тому визначає пеню за даний період в межах заявленої позивачем суми 1169,92 грн.;

- по зобов'язанням грудня 2014 року на суму 5287,34 грн. за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2015 р. (181 день) пеня складає 1327,19 грн.;

- по зобов'язанням січня 2015 року на суму 5445,96 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.07.2015 р. (181 день) пеня складає 1515,02 грн.;

- по зобов'язанням лютого 2015 року на суму 5614,78 грн. за період з 01.03.2015 р. по 31.08.2015 р. (184 дні) пеня складає 1684,90 грн.;

- по зобов'язанням березня 2015 року на суму 5912,36 грн. за період з 01.04.2015 р. по 30.09.2015 р. (183 дні) пеня складає 1735,80 грн.;

- по зобов'язанням квітня 2015 року на суму 6550,89 грн. за період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р. (184 дні) пеня складає 1845,02 грн., однак суд не може виходити за межі позовних вимог, тому визначає пеню за даний період в межах заявленої позивачем суми 1844,95 грн.;

- по зобов'язанням травня 2015 року на суму 7468,01 грн. за період з 01.06.2015 р. по 30.11.2015 р. (183 дні) пеня складає 1992,83 грн., однак суд не може виходити за межі позовних вимог, тому визначає пеню за даний період в межах заявленої позивачем суми 1992,60 грн.;

- по зобов'язанням червня 2015 року на суму 7632,31 грн. за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р. (184 дні) пеня складає 1945,51 грн., однак суд не може виходити за межі позовних вимог, тому визначає пеню за даний період в межах заявленої позивачем суми 1945,11 грн.;

- по зобов'язанням липня 2015 року на суму 7662,84 грн. за період з 01.08.2015 р. по 31.01.2016 р. (184 дні) пеня складає 1848,38 грн.;

- по зобов'язанням серпня 2015 року на суму 5996,03 грн. за період з 01.09.2015 р. по 29.02.2016 р. (182 дні) пеня складає 1353,75 грн.;

- по зобов'язанням вересня 2015 року на суму 3079,94 грн. за період з 01.10.2015 р. по 31.03.2016 р. (183 дні) пеня складає 678,52 грн.;

- по зобов'язанням жовтня 2015 року на суму 3150,78 грн. за період з 01.11.2015 р. по 30.04.2016 р. (182 дні) пеня складає 685,37 грн.;

- по зобов'язанням листопада 2015 року на суму 3109,82 грн. за період з 01.12.2015 р. по 31.05.2016 р. (183 дні) пеня складає 663,24 грн.;

- по зобов'язанням грудня 2015 року на суму 3172,02 грн. за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 р. (182 дні) пеня складає 649,74 грн.;

- по зобов'язанням січня 2016 року на суму 3194,22 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.07.2016 р. (182 дні) пеня складає 624,01 грн.;

- по зобов'язанням лютого 2016 року на суму 3222,98 грн. за період з 01.03.2016 р. по 31.08.2016 р. (184 дні) пеня складає 601,89 грн.;

- по зобов'язанням березня 2016 року на суму 3210,08 грн. за період з 01.04.2016 р. по 30.09.2016 р. (183 дні) пеня складає 560,10 грн.;

- по зобов'язанням квітня 2016 року на суму 3216,50 грн. за період з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. (214 днів) пеня складає 604,81 грн., однак суд не може виходити за межі позовних вимог, тому визначає пеню за даний період в межах заявленої позивачем суми 551,47 грн.;

- по зобов'язанням травня 2016 року на суму 3106,53 грн. за період з 01.06.2016 р. по 30.11.2016 р. (183 дні) пеня складає 484,99 грн.

Таким чином, розмір розрахованої судом пені складає 25 386,03 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. У стягненні пені в сумі 109,59 грн. суд відмовляє, оскільки вона нарахована необґрунтовано.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: в частині стягнення з відповідача суми основного боргу та пені в загальному розмірі 63425,71 грн.

Звідси судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає: 63425,71 грн. (задоволено судом) / 73535,30 грн. (заявлено позивачем) х 1600,00 грн. (збір за розгляд заявлених позовних вимог) = 1380,03 грн. (збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог).

Решта сплаченої позивачем суми судового збору в розмірі 219,97 грн. (1600,00 грн. - 1380,03 грн.) підлягає поверненню позивачу ухвалою суду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі його звернення до суду з відповідним клопотанням.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення на строк 10-11 місяців, впродовж якого відповідач планує погасити борг, сплачуючи не менше 6 тис. грн. кожного місяця.

В обґрунтування клопотання про розстрочку відповідач посилається на свій скрутний фінансовий стан.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.

В силу приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження свого скрутного фінансового стану відповідач надав податкову декларацію платника єдиного податку за 2016 рік, з якої вбачається, що загальна сума отриманого відповідачем доходу за звітний період склала 140 700,00 грн. Враховуючи те, що загальна сума стягнутої в даній справі з відповідача суми заборгованості та пені (63 425,77 грн.) складає майже половину від отриманого доходу за 2016 рік, виконання рішення суду про сплату даної суми одноразово буде утрудненим для відповідача та може негативно позначитися на здійсненні ним господарської діяльності. Суд враховує, що відповідач визнає суму заборгованості та пені, здійснює часткове погашення заборгованості, що свідчить про намагання відповідача сплатити заборгованість у добровільному порядку. Заперечень на клопотання про надання розстрочки виконання рішення від позивача не надійшло. Розстрочення сплати основного боргу та пені сприятиме як можливості відновлення господарської діяльності відповідача, так і зробить реальним отримання позивачем присуджених сум. Враховуючи зазначене, суд вирішив задовольнити клопотання відповідача та надати розстрочку виконання рішення в частині стягнення основного боргу та пені на 11 місяців.

На підставі викладеного, керуючись 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (71100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2, ) основний борг в розмірі 38 039,68 грн. (тридцять вісім тисяч тридцять дев'ять грн. 68 коп.), пеню в розмірі 25 386,03 грн. (двадцять п'ять тисяч триста вісімдесят шість грн. 03 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 380,03 грн. (одна тисяча триста вісімдесят грн. 03 коп.).

Видати наказ.

Припинити провадження у справі в частині стягнення 10000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) основного боргу.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Розстрочити сплату основного боргу та пені в загальному розмірі 63 425,71 грн. (шістдесят три тисячі чотириста двадцять п'ять грн. 71 коп.) на 11 місяців шляхом сплати суми 5 765,97 грн. (п'ять тисяч сімсот шістдесят п'ять грн. 97 коп.) до 11 червня 2017 року, 11 липня 2017 року, 11 серпня 2017 року, 11 вересня 2017 року, 11 жовтня 2017 року, 11 листопада 2017 року, 11 грудня 2017 року, 11 січня 2018 року, 11 лютого 2018 року, 11 березня 2018 року та суми 5 766,01 грн. (п'ять тисяч сімсот шістдесят шість грн. 01 коп.) до 11 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 16.05.2017р.

Суддя О.В.Федорова