УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.05.2017Справа № 910/7472/17

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця»

до про Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» стягнення заборгованості у розмірі 415 948 грн. 35 коп.

ВСТАНОВИВ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Частиною 3 ст. 57 Кодексу встановлено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року позовна заява також підлягає поверненню, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 ГПК), і на ці документи немає посилання в заяві.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Як встановлено Судом, позовна заява від імені Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» підписана представниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють на підставі довіреностей. Як вбачається з довіреності від 12.02.2016 року за реєстровим №177 на ім'я ОСОБА_1, вона дійсна до 26.10.2016 року, проте позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості у розмірі 415 948 грн. 35 коп. датована 27.04.2017 року. Таким чином, довіреність від 12.02.2016 року за реєстровим №177 на ім'я ОСОБА_1 не є належним доказом на підтвердження повноважень представника юридичної особи.

За таких підстав, Суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати, оскільки позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості у розмірі 415 948 грн. 35 коп. підписана одночасно двома представниками юридичної особи.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, додані до неї документи засвідчені ОСОБА_3, проте до матеріалів позовної заяви не було додано жодних належних доказів, які б надавали право останній діяти від імені Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Згідно з ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачем не зазначено ідентифікаційний код Відповідача, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені, оскільки відмітки про засвідчення копій не містять назви, посади особи, яка засвідчує копію, дати засвідчення копії, в матеріалах позовної заяви відсутні жодні належні докази, які б надавали право ОСОБА_3 діяти від імені Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» та засвідчувати вказані документи, а тому не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1.Позовні матеріали повернути заявникові без розгляду.

2.Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя О.В. Чинчин