РІШЕННЯ

24 квітня 2017 рокуСправа № 921/196/17-г/16
Господарський суд Тернопільської області

у складі : судді Хоми С.О.

розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВОЙТОВИЧ", АДРЕСА_1,79008

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРУС", вул. Живова, 31, м.Тернопіль, 46008.

за участю представників:

позивача: не з'явився.

відповідача: не з'явився.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності представників сторін та відповідних клопотань.

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВОЙТОВИЧ", АДРЕСА_2 звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРУС", вул. Живова, 31, м. Тернопіль про cтягнення заборгованості в сумі 70 481,75 грн., з яких: сума основного боргу за поставлену продукцію у розмірі - 66 547 грн. 85 коп., проценти за користування коштами у розмірі 323 грн., втрати від інфляції у розмірі 598 грн. 93 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 3 011 грн. 97 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився. В судовому засіданні 10.04.2017 року повноважний представник позивача був повідомлений про відкладення розгляду справи на 24.04.2017 року на 09 год. 30 хв., що підтверджується протоколом судового засідання від 10.04.2017 року та Розпискою від 10.04.2017 року про відкладення розгляду справи на 24.04.2017 року на 09 год. 30 хв.

18.04.2017 року від позивача надійшли Письмові пояснення № без номера від 11.04.2017 року, в яких зазначається, зокрема, наступне:

- відповідно до п. 8 Протоколу узгодження розбіжностей № 1 до Договору поставки № АМ-18 на поставку продукції від 03.10.2016 р. сторонами узгоджено та викладено п. 7.2 договору у наступній редакції:

"7.2 У випадку порушення термінів оплати Товару, передбачених цим договором, Покупець оплачує на користь Постачальника виключну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ";

- згідно з ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання;

- розрахунок пені здійснювався із загальної суми заборгованості в розмірі 66547 грн. 85 коп. за період з 02.12.2016 р. по 30.01.2017 р.;

-відповідно до відомостей розрахунків із покупцями за період з 12.10.2016 р. по 02.11.2016 р. між ТзОВ "КОМПАНІЯ ВОЙТОВИЧ" та ТОВ "АПРУС" за час господарської співпраці позивачем було відпущено відповідачеві продукції на суму 66 844 грн. 85 коп;

- згідно даних бухгалтерського обліку станом на 11.04.2017 року сума основного боргу відповідача за поставлену та неоплачену продукцію згідно дистриб'юторських договорів становить 66 547 грн. 85 коп;

- відповідно до аналізу грошових сум поставок та розрахунків за них між сторонами спору, що підтверджується реєстром документів, загальна сума заборгованості зменшилась за рахунок коригування податкових накладних у зв'язку із поверненням товару від покупця на загальну суму 297 грн. 61 коп. згідно накладних:

- № КВ від 19.10.2016 р. на суму 112 грн. 45 коп. (повернення товарів від покупця);

- № КВ від 02.11.2016 р. на суму 48 грн. 10 коп. (повернення товарів від покупця);

-№ КВ від 02.11.2016 р. на суму 23 грн. 81 коп. (повернення товарів від покупця);

-№ КВ від 02.11.2016 р. на суму 24 грн. 05 коп. (повернення товарів від покупця);

-№ КВ від 02.11.2016 р. на суму 89 грн. 20 коп. (повернення товарів від покупця).

- на виконання п. 2.1 договору сторонами не було підписано специфікацію, оскільки поставки продукції здійснювались окремими партіями, у кількості та в асортименті відповідно до Замовлення покупця. Відповідно до п. 3.1.2 договору Замовлення передавалось постачальнику за допомогою електронної пошти.

В судове засідання представник відповідача не з'явився. Відповідач обґрунтований нормативно та документально підтверджений відзив на позов не подав, хоча судом було дотримано вимоги статті 64 Господарського процесуального кодексу України, своєчасно винесено і надіслано за вказаною в позовній заяві адресою відповідача: вул. Живова, 31, м.Тернопіль, 46008 ухвалу від 22.03.2017 року про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду 10.04.2017 року і необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відправленого 22.03.2017 року з відміткою про вручення його відповідачу 23.03.2017 року (повідомлення знаходиться в матеріалах справи).

Також повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 10.04.2017 року про відкладення розгляду справи на 24.04.2017 року на 09 год. 30 хв.), направлене відповідачу 11.04.2017 отримане останнім 12.04.2017 р. знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи № 921/196/17-г/16 господарським судом Тернопільської області.

Крім того, відповідач будь-яких додаткових документів суду не надав, а тому згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

03 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛМПАНІЯ ВОЙТОВИЧ", надалі - Постачальник, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРУС", надалі - Покупець, з іншої сторони, було укладено договір поставки № АМ-18, згідно п.1.1. р.1 якого "Постачальник" зобов'язується передати у власність "Покупця", а "Покупець" прийняти та оплатити Товар відповідно до Замовлення та умов цього договору.

Згідно п. 1.2 р. 1 договору Товар поставляється в асортименті та за цінами, які узгоджені сторонами згідно Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору.

У відповідності до п. 2.1 р. 2 договору асортимент Товару, що поставляється за договором, відображається сторонами в Специфікації. Специфікація може бути змінена винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов даного договору шляхом підписання нової редакції.

Як визначається в п. 2.4 р. 2 договору, ціна Товару, що поставляється за договором відображається сторонами у погодженій ними Специфікації. У ціну Товару входять усі витрати, що несе "Постачальник" при виготовленні та поставці Товару. Внесення змін до Специфікації можливо винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов даного договору.

Згідно п. 2.5 р. 2 договору ціна Товару, згідно з якою "Постачальник" поставляє Товар "Покупцю", має бути вказана в накладних, які надаються "Постачальником" "Покупцю" разом із партією Товару та повинна відповідати ціні Товару, яка вказана в Специфікації.

У відповідності до п. 2.6 р. 2 договору усі розрахунки за цим договором здійснюються винятково в національній валюті України. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунку "Покупця" на рахунок "Постачальника".

В п. 2.8 р. 2 договору передбачено, що оплата за Товар здійснюється протягом 30 (тридцять) календарних днів від дати поставки товару "Покупцем" за умови, що "Постачальник" належним чином виконав вимоги п.п. 2.7 договору. Якщо "Постачальник" виконав вимоги п.п 2.7 договору пізніше 7-денного строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання "Постачальником" всіх умов п.п. 2.7 договору. У разі, коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов'язання є перший за ним робочий день. В першу чергу погашається вартість отриманого Товару, в другу чергу всі інші платежі, передбачені договором.

Згідно п. 2.11 р. 2 договору за результатами кожного місяця "Покупець" готує акти звірки взаєморозрахунків та направляє їх "Постачальнику". "Постачальник" повинен протягом 5 календарних днів з моменту отримання акту звірки підписати його та надіслати "Покупцеві" чи заявити мотивовані письмові зауваження до акту. У випадку, якщо протягом 5 календарних днів з моменту отримання акту звірки "Постачальник" не надасть "Покупцеві" підписаний примірник чи не заявить письмові зауваження, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку "Постачальника" та "Покупця".

У відповідності до п. 3.6 р. 3 договору передача Товару "Постачальником" і його приймання "Покупцем" по найменуванню, кількості, якості і ціні проводиться на підставі видаткової та/або товарно-транспортної накладної. Приймання вагового товару проводиться шляхом повного зважування Товару (по вазі брутто) з тарою. У погоджених сторонами в Замовленні випадках приймання вагового Товару може здійснюватися шляхом контрольного завісу визначеної кількості одиниць з поширенням отриманих результатів на всю партію Товару.

Згідно п. 11.1 р. 11 договору поставки № АМ-18 від 03.10.2016 року, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного року, а в частині зобов'язань, що залишились не виконаними на вказану дату до повного виконання таких зобов'язань сторонами. У тому випадку, якщо сторони, у строк не менш ніж за 30 днів до закінчення строку дії даного договору, не повідомлять одна одну про бажання розірвати договір або укласти новий договір, то договір вважається продовженим строком на один рік на тих самих умовах.

Також між Сторонами до договору поставки № АМ-18 від 03.10.2016 року було укладено Протокол узгодження розбіжностей № 1, згідно якого сторонами було викладено окремі пункти договору в новій редакції, зокрема :

- п. 3.1.2 "Покупець" передає "Постачальнику" Замовлення за допомогою електронної пошти чи по телефону відповідно до умов даного договору. У випадку неможливості подання Замовлення в обумовлений даним пунктом спосіб, "Покупець" передає "Постачальнику" Замовлення листом, надісланим за допомогою засобів поштового, факсимільного зв'язку, електронною поштою, чи у інший спосіб, узгоджений сторонами;

-п. 7.2 У випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим договором, "Покупець" оплачує на користь "Постачальника" виключну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Даний Протокол розбіжностей підписаний повноважними представниками та скріплений печатками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання взятих зобовязань за договором поставки № АМ-18 від 03.10.2016 року поставив відповідачу товар на підставі видаткових накладних :

- № 10439 від 12.10.2016 р. на суму 2510 грн. 30 коп.;

- № 10438 від 12.10.2016 р. на суму 3009 грн. 92 коп.;

- № 10431 від 12.10.2016 р. на суму 4327 грн. 68 коп.;

- № 10434 від 12.10.2016 р. на суму 2680 грн. 91 коп.;

- № 10440 від 12.10.2016 р. на суму 2656 грн. 38 коп;

- № 10432 від 12.10.2016 р. на суму 3204 грн.;

- № 10435 від 12.10.2016 р. на суму 2197 грн. 31 коп.;

- № 10433 від 12.10.2016 р. на суму 1315 грн. 16 коп;

- № 10566 від 19.10.2016 р. на суму 4840 грн. 12 коп;

- № 10568 від 19.10.2016 р. на суму 1796 грн. 84 коп;

- № 10567 від 19.10.2016 р. на суму 1139 грн. 57 коп.;

- № 10569 від 19.10.2016 р. на суму 2182 грн. 27 коп.;

- № 10563 від 19.10.2016 р. на суму 934 грн. 13 коп.;

- № 10570 від 19.10.2016 р. на суму 1329 грн. 36 коп;

- № 10564 від 19.10.2016 р. на суму 1246 грн. 88 коп.;

- № 10565 від 19.10.2016 р. на суму 2653 грн. 70 коп.;

- № 10825 від 02.11.2016 р. на суму 4173 грн. 05 коп.;

- № 10832 від 02.11.2016 р. на суму 3016 грн. 70 коп;

- № 10822 від 02.11.2016 р. на суму 2166 грн. 49 коп.;

- № 10829 від 02.11.2016 р. на суму 2 441 грн. 71 коп.;

- № 10824 від 02.11.2016 р. на суму 2864 грн. 54 коп.;

- № 10828 від 02.11.2016 р. на суму 2936 грн. 4 коп;

- № 10831 від 02.11.2016 р. на суму 3008 грн. 59 коп.;

- № 10830 від 02.11.2016 р. на суму 2861 грн.;

- № 10430 від 12.10.2016 р. на суму 2193 грн. 56 коп.;

- № 10833 від 02.11.2016 р. на суму 3158 грн. 27 коп., всього на загальну суму 66 844 грн. 85 коп. (належним чином засвідчені копії видаткових накладних знаходяться в матеріалах справи).

Вказані видаткові накладні підписані представниками сторін та засвідчені печатками та штампами (призначеними для засвідчення прийняття товару) сторін.

Як стверджує позивач у Письмових поясненнях № без номера від 11.04.2017 року відповідно до аналізу грошових сум поставок та розрахунків за них між сторонами спору, що підтверджується реєстром документів, загальна сума заборгованості зменшилась за рахунок коригування податкових накладних у зв'язку із поверненням товару від покупця на загальну суму 297 грн. 61 коп. згідно накладних:

- № КВ від 19.10.2016 р. на суму 112 грн. 45 коп. (повернення товарів від покупця);

- № КВ від 02.11.2016 р. на суму 48 грн. 10 коп. (повернення товарів від покупця);

-№ КВ від 02.11.2016 р. на суму 23 грн. 81 коп. (повернення товарів від покупця);

-№ КВ від 02.11.2016 р. на суму 24 грн. 05 коп. (повернення товарів від покупця);

-№ КВ від 02.11.2016 р. на суму 89 грн. 20 коп. (повернення товарів від покупця).

Будь-яких доказів на підтвердження протилежного відповідачем не подано, а судом не здобуто.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначається в ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив свої зобов'язання за договором поставки: не оплатив повну вартість поставленого йому товару, відтак, сума заборгованості відповідача за поставлений товар становить 66547 грн. 24 коп. (66844 грн. 85 коп. (вартість поставленого товару) 297 грн. 61 коп. (вартість повернутого товару).

Однак, позивач просить стягнути з відповідача 66547 грн. 85 коп. основного боргу.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про оплату повної вартості поставленого товару, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 66547 грн. 24 коп. основного боргу підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем, у відповідності зі ст.ст.33, 34 ГПК України, належними і допустимими доказами.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 0 грн. 61 коп. основного боргу слід відмовити, як безпідставно заявлених.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. ст. 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 624 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Відтак, частина третя ст. 624 Цивільного кодексу України передбачає можливість встановлення в договорі так званої "виключної" або "альтернативної" неустойки. Виключний характер неустойки означає, що кредитору надається тільки право вимагати стягнення неустойки без можливості вимагати відшкодування збитків, тобто "виключною" неустойкою "виключається" можливість вимагати відшкодування збитків.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В Протоколі узгодження розбіжностей № 1 до договору поставки № АМ-18 від 03.10.2016 року сторонами було викладено пункт 7.2 договору в новій редакції, а саме :

- п. 7.2 У випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим договором, "Покупець" оплачує на користь "Постачальника" виключну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору в частині оплати за поставлений товар, позивачем нараховано відповідачу пеню на суму основного боргу: 66547 грн. 85 коп. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати за товар за період з 02.12.2016 року по 30.01.2017 року на загальну суму 3011 грн. 97 коп. (розрахунок пені знаходиться в матеріалах справи).

Однак, станом на 02.12.2016 року сума основного боргу за поставлений товар становила 66547 грн. 24 коп., а, відтак, пеню слід нараховувати саме на суму 66547 грн. 24 коп., а не на суму 66547 грн. 85 коп.

При цьому, як вбачається з вказаного розрахунку, позивачем при здійсненні розрахунку пені за період з 02.12.2016 року по 30.01.2017 року не враховано суму нарахування пені за один день: за 26.01.2017 року (що складає 51 грн. 05 коп.), що є правом позивача.

Судом здійснено перерахунок суми пені згідно подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 02.12.2016 року по 30.01.2017 року, не враховуючи один день (26.01.2017 року). За результатами здійсненого перерахунку суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 3004 грн. 27 коп. пені підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та не оспорені відповідачем (розрахунок пені, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 7 грн. 70 коп. пені слід відмовити як безпідставно заявлених.

Згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 323 грн. 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за період з 02.12.2016 року по 30.01.2017 року.

Перерахувавши суму 3% річних за період з 02.12.2016 року по 30.01.2017 року на суму основного боргу - 66547 грн. 24 коп., сума 3% річних складає 327 грн. 73 коп . Позивач просить стягнути з відповідача 323 грн. 3% річних, що є його правом, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 323 грн. 3% річних, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та не оспорені відповідачем (розрахунок 3% річних, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 598 грн. 93 коп. втрат від інфляції за період з 02.12.2016 року по 30.01.2017 року.

Судом здійснено перерахунок суми втрат від інфляції на суму основного боргу: 66547 грн. 24 коп., за результатами якого сума інфляційних втрат становить 1337 грн. 53 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача 598 грн. 93 коп. втрат від інфляції, що є його правом, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з відповідача 598 грн. 93 коп. втрат від інфляції задовольнити, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та не оспорені відповідачем (розрахунок втрат від інфляції, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРУС", вул. Живова, 31, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 38201423 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВОЙТОВИЧ", АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код 37965342:

- 66547 грн. 24 коп. основного боргу;

- 3004 грн. 27 коп. пені;

- 323 грн. 3% річних;

- 598 грн. 93 коп. втрат від інфляції;

- 1599 грн. 81 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3. В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 03 травня 2017 року.

Суддя С.О. Хома