ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. Справа № 925/1583/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю прокурора: Кожушко Н.В., за участю представників сторін: позивача не зявилися, відповідача не зявилися, третьої особи - не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Христинівської районної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю «Санвей СТ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району про стягнення 626093 грн. 50 коп. та розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Уманська місцева прокуратура Черкаської області в інтересах держави в особі Христинівської районної державної адміністрації (далі позивач) звернулась до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Санвей СТ» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору оренди земельної ділянки від 08.11.2012 року, 626 093 грн. 50 коп. заборгованості з орендної плати за землю за період з 2013 по листопад 2016 року, розірвання договору оренди земельної ділянки від 08.11.2012 року та відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 20.12.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено виконавчий комітет Верхняцької селищної ради Христинівського району.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 08.11.2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Санвей СТ» (орендар), зобовязалося своєчасно сплачувати орендну плату, а Христинівська районна державна адміністрація (орендодавець), має передбачене законом та умовами договору право на своєчасне отримання орендної плати у встановленому розмірі, а також право розірвати договір у разі порушення його умов. Прокуратурою встановлено порушення умов договору відповідачем протягом тривалого часу, проте позивачем та третьою особою не було вжито своєчасних та належних заходів реагування на виявлені порушення, а саме звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати за землю та розірвання договору оренди землі з товариством з обмеженою відповідальністю «Санвей СТ» у звязку із систематичною несплатою орендної плати за землю, що призвело до недоотримання доходів до місцевого бюджету, порушено майнові інтереси держави, тому прокурор звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

23.01.2017 року через канцелярію суду третьою особою подані письмові пояснення (вх. № 1717/17), в яких вона підтвердила фактичні обставини, викладені у позові, повністю підтримала позовові вимоги (а.с. 40).

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

У судовому засіданні прокурор позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

08.11.2012 року між Христинівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «Санвей СТ», як орендарем, укладено договір оренди земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони (далі - Договір), згідно мов якого орендодавець надав, орендар прийняв в строкове платен користування земельну ділянку цільове призначення якої землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, які знаходяться в адміністративних межах Верхняцької селищної ради Христинівського району, Черкаської області, на підставі розпорядження «Про надання в оренду земель» від 01.11.2012 року (а.с. 10-11).

Умовами п. 2 Договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальної площею площею 40,3692 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0174, для будівництва та експлуатації сонячної електростанції за рахунок земель Верхняцької селищної ради.

Договір укладено строком на 49 років (п.8 Договору).

Орендна плата вноситься у грошовій формі в сумі 17125 грн. 03 коп. в рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендна плата сплачується орендарем, за згодою сторін, щомісячно рівними частками до 1-го числа наступного місяця (п.9, 10, 11 Договору).

Пунктом 38 Договору передбачено: дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

В Договорі його сторонами погоджено всі його істотні умови, того ж дня вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_1, зареєстровано у реєстрі за № 1927, у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2012 року за № 02517.

У подальшому, як слідує з позовної заяви, розмір орендної плати змінювався після індексації нормативної грошової оцінки земель. Таким чином, у 2015 році орендну плату за земельну ділянку, що перебуває в оренді за умовами договору, було встановлено в розмірі 213 735 грн. 16 коп. (171 125,03*1,249 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель на 2015 рік)), а у 2016 році, після перерахування, орендна плата за земельну ділянку становить 245 222 грн. 17 коп. (171 125,03*1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель на 2016 рік)).

На виконання умов договору позивач за актом приймання-передачі передав відповідачу земельну ділянку, відповідач свої зобов'язання щодо внесення орендної плати за період з 2013 року по 2016 рік належним чином не виконував, оренду плату за спірний період сплатив частково на суму 183 199,54 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку Верхняцької селищної ради (а.с. 43-52).

Відповідно до розрахунку заборгованості прокурора, заборгованість відповідача по Договору становить: 16 446 грн. 33 коп. боргу з орендної плати за землю за 2013 рік, 171 125 грн. 05 коп. за 2014 рік, 213 735 грн. 16 коп. за 2015 рік, 224 786 грн. 98 коп. за одинадцять місяців 2016 року (245 222,17/12=20 435,18*11), що разом складає 626 093 грн. 50 коп.

Вимога Уманської місцевої прокуратури Черкаської області, заявлена у відповідності з п.п. 11, 38 Договору, про стягнення спірної заборгованості та, у звязку з її наявністю, про розірвання Договору оренди земельної ділянки, є предметом спору у справі, що розглядається.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси субєктів господарювання захищаються шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обовязки субєкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон повязує виникнення майнових прав та обовязків субєктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

У відповідності зі ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючим органом щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Згідно листа Уманської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області № 251/23-24-10-031 від 01.03.2017 р., ТОВ «Санвей СТ» податкові декларації з плати за землю за період з 2012-2016 р.р. не подавало.

Враховуючи вище викладене, заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за Договором від 08.11.2012 року підтверджується матеріалами справи, відповідачем належними доказами не спростовано, тому вимога про стягнення з відповідача 626 093 грн. 50 коп. заборгованості з орендної плати підлягає стягненню в судовому порядку.

Разом з цим, згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з п. 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем істотно порушено умови договору оренди земельної ділянки від 08.11.2012 року, у звязку з чим зазначений договір підлягає розірванню в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 35, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, відповідач безпідставно явку своїх представників в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи, продовження строку вирішення спору клопотань не заявляв, витребувані судом документи не подав, внаслідок чого судом прийнято рішення на підставі лише матеріалів, наявних у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків по орендній платі за землю, прострочив її оплату, відтак позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими і доказаними, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 626 093 грн. 50 коп. заборгованості з орендної плати та вимога позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки від 08.11.2012 року, укладеного між Христинівською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Санвей СТ», підлягають задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1218 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Санвей СТ", місцезнаходження: 20000, Черкаська обл., Христинівський район, м. Христинівка, вул. Соборна, буд. 36, на користь Христинівської районної державної адміністрації, місцезнаходження: 20001, Черкаська обл., м. Христинівка, вул. Соборна, буд. 30, , із зарахуванням на р/р 0455, код платежу 04410893- орендна плата за землю юридичних осіб, МФО 854017, банк отримувача УДКСУ у Христинівському районі 626 093 грн. 50 коп. заборгованості з орендної плати.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Санвей СТ", місцезнаходження: 20000, Черкаська обл., Христинівський район, м. Христинівка, вул. Соборна, буд. 36, на користь Прокуратури Черкаської області, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, - 10 769 грн. 40 коп. судового збору.

Розірвати договір оренди земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони від 08.11.2014 року, що зареєстрований відділом Держкомзему у Христинівському районі у Державному реєстрі земель за № 02517, укладений між Христинівською районною державною адміністрацією, місцезнаходження: 20001, Черкаська обл., м. Христинівка, вул. Соборна, буд. 30, і товариством з обмеженою відповідальністю "Санвей СТ", місцезнаходження: 20000, Черкаська обл., Христинівський район, м. Христинівка, вул. Соборна, буд. 36, .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 10.05.2017 року.

Суддя В.М. Грачов