ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" травня 2017 р.Справа № 916/519/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна";

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо"

про стягнення 20919,00 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність №1697 від 27.10.2016р;

від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у розмірі 20919,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.05.2016р. між Приватним акціонерним підприємством «Вінницяоблпаливо» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євролугінвест» (Продавець) було укладено договір поставки вугільної продукції № 18-05/16, згідно умов якого ТОВ «Євролугінвест» зобовязалося поставити, а ПрАТ «Вінницяоблпаливо» прийняти і сплатити вищевказану продукцію.

При цьому вказує, що 18.05.2016р. між ним (Виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євролугінвест» (Замовник) укладено договір про надання послуг №18-05/16, згідно умов якого вантажовідправником вугілля камяного АМ 13-25 є позивач.

Як зазначає ТОВ "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна", ним відповідно до умов договору 18.05.2016р., згідно залізничної накладної № 50484690 на адресу Тростянецького районного паливного складу ПрАТ «Вінницяоблпаливо» здійснено відправлення напіввагонів № 67850826 та № 66692666 з камяним вугілля марки АМ (13-25) масою 69 т кожний.

Позивач вказує, що з прибуттям вагону на станцію Тростянець-Подільський на підставі актів загальної форми станції Ладижин від 08.10.2016р. № 1458 та технічного акту станції Тростянець-Подільський від 08.10.2016р.№ 701152/1 здійснювалось комісійне переваження вагону № 66692666, за результатами якого виявлено різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 11700 кг.

При цьому, з урахуванням відсутності маркування в місцях поглиблення та наявності самих поглиблень на поверхні вантажу, позивач вважає, що втрата вугілля відбулася при його транспортуванні.

Відтак, з урахуванням зазначеного, вважає, що розмір збитків від нестачі 11700 кг. без ПДВ становить 20919,00 грн.

В обґрунтування вказаної суми позивачем наведено такий розрахунок: 69,00 т х 1% : 100% = 0,69 т - сума норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто, згідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644.

11,7 т.-0,69 т = 11,01т- недостача вугілля з врахуванням норм природної втрати.

Ціна однієї тони вугілля згідно додатку №1 до Договору №18-05/16 від 18.05.2016р. укладеного між ТОВ «Євролугінвест» та ПрАТ «Вінницяоблпаливо» поставки вугільної продукції, рахунку № 5 від 25.08.2016р. (без урахування залізничного тарифу) становить 1900, 00 грн. без ПДВ .

Підприємством складена довідка про вартість вугілля, яка додається до пояснення по справі, де зазначено, що вартість відпускної ціни вантажу складає 1900,00 грн. без ПДВ за 1 т. вугілля АМ (13-25), без урахування вартості перевезення.

Загальна сума недостачі без урахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто становить: 1900,00 грн. х 11,7 т.= 22 230,00 грн. без ПДВ.

Загальна сума недостачі з врахуванням суми норм природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто становить: 1900,00 грн. х 11,01 т.= 20 919,00 грн. без ПДВ.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2017р. порушено провадження у справі №916/519/17 із призначенням розгляду в засіданні суду 29.03.2017р.

29.03.2017р. до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення проти позову (а.с.38-40), згідно яких останній, не погоджуючись з заявленими ТОВ "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" позовними вимогами, зазначає, що на шляху прямування поїзда на станції Ладижин Одеської залізниці був складений акт загальної форми №1458 від 08.10.2016 року, згідно якого при комерційному огляді вагону №66692666, по ходу поїзда над 5-7 люками виявлено виїмку глибина 1,5 м, по ширині вагону довжиною 3м, над 6-м люком течу вантажу усунено дошкою.

На станції ст. Тростянець-Подільський Одеської залізниці після комісійного переважування в вагоні №66692666 було виявлено різницю маси, що менше ніж по перевізному документу на 11 700 кг, про що складений комерційний акт №701152/1 від 08.10.2016р.

Так, відповідач вказує, що згідно комерційного акту №701152/1 по документам значиться: вантаж антрацит марки М, навантаження нижче бортів, вантаж маркований шляхом нанесення 3х борізд вздовж вагону, навантаження в вагоні нерівномірне нижче бортів. Виявилось: навантаження в вагоні нерівномірне нижче бортів на 500-600 мм, над 5-7 люками мається виїмка глибиною 1,5 м, довжиною 3,0 м, по ширині вагона, над 6 люком виявлено висипання вантажу, комерційну несправність усунено шляхом закладання дошкою. Маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Над першим візком в полу вагона отвір розміром 200 мм на 40 мм, закладений дошкою. Вантажовідправником не прийнято належних мір для ущільнення отвору при навантаженні. Торцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін закриті. На момент прибуття вагона на станцію та під час переважування течії вантажу не має.

При цьому зауважує, що в технічному відношенні, як це і було зазначено в комерційному акті, вагон був справний, разом з тим є непридатним для перевезення вантажу дрібних фракцій, зауважуючи при цьому, що вантажовідправник свідомо не відмовився від завантаження вагону та не здійснив заходів, які б унеможливлювали його висипання.

Регіональна філія ПАТ "Українська залізниця" у поданих запереченнях проти позову зазначає, що згідно акту про технічний стан вагону від 08.10.2016 року, вагон був технічно справний, в графі "причини виникнення несправності" зазначено: діра в підлозі по старому над першим візком 2-а кришка люка довжиною 200 мм Х 40 мм закладена дошкою. Вантажовідправником не прийнято належних мір для усунення діри при навантаженні.

Відтак вважає, що вантажовідправник міг бачити зазначені в технічному акті обставини, проте жодних дій по усуненню зазору не прийняв та не підготував вагон для перевезення такого виду вантажу, як вугілля.

Між тим відповідач зазначає, що під час перевезення, втрата вантажу у вагонах відкритого типу виникає через його витікання (просипання) з причини наявності щілин, на що в свою чергу мало бути звернуто увагу відправником ще до початку навантаження, який при завантаженні мав прийняти всі необхідні заходи, щоб попередити просипання вугілля під час перевезення вантажу до станції призначення.

Вищевказані обставини, за думкую залізниці, вказують на те, що нею було прийнято вантаж масою, у стані, у якому він був переданий до перевезення, доставлено і видано вантаж у схоронному стані, що в свою чергу виключає можливість задоволення позову.

Ухвалою суду від 29.03.2017р. з урахуванням поданого представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на невиконання вимог ухвали суду, а також необхідністю додаткового дослідження доказів, розгляд справи відкладено на 24.04.2017р.

12.04.2017р. до канцелярії суду від позивача надійшов відзив на заперечення відповідача проти позову (а.с.49-51), згідно яких останній повторно наполягає на тому, що наявність виїмки по ширині вагону свідчить про втрату вугілля саме при транспортуванні.

Між тим, позивач вказує, що спірний вантаж було отримано залізницею для подальшого його транспортування без жодних зауважень, у звязку із чим вважає, що саме залізниця, згідно ч.1 п. 110 статуту залізниць України несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Ухвалою суду від 24.04.2017р. в порядку ст. 27 ГПК України за клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Приватне акціонерне товариство "Вінницяоблпаливо".

Ухвалою суду від 24.04.2017р. строк розгляду справи за клопотанням представника відповідача було продовжено на пятнадцять днів та у звязку із незявленням в судове засідання представника позивача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутністю, невиконання вимог ухвали суду, а також з урахуванням вищевказаного залучення до участі у справі третьої особи, розгляд справи відкладено на 10.05.2017р.

05.05.2017р. до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі (а.с.74-76), зміст яких, фактично, є ідентичним змісту позовної заяви.

Крім того, в якості додаткових обґрунтувань заявленого позову позивач зазначає, що у комерційному акті залізницею не зазначено причини виникнення недостачі вугілля.

Між тим, позивач стверджує, що відправлене вугілля марки АМ (13-25) не містило та не могло містити дрібні фракції, зазначаючи при цьому, що у складеному комерційному акті відсутнє посилання на наявність дрібних фракцій, які могли би призвести до втрати вантажу, у звязку з чим вважає, що посилання відповідача на «правила перевезення вантажів у вагонах відкритого типу», п. 5, дала за текстом « Перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу…» є хибними та такими, що не відповідають дійсності.

Водночас, ТОВ "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" у поданих поясненнях зазначає, що складений акт про технічний стан вагону (контейнера) від 08.10.2016р. не можна вважати допустимим доказом, з огляду на те, що він був складений з порушенням «Правил складання актів» ст. 29 Статуту, а саме: не зазначені прізвище та імя по-батькові осіб, які брали участь у складанні даного акту, у звязку з чим позивач ставиться під сумнів справжність підписів та законність даного акту.

При цьому позивач в якості обґрунтувань відсутності жодних порушень з його боку, а також вини у недостачі вантажу вказує на наявність у нього наказу «Про вжиття додаткових заходів із збереження вантажу під час перевезення та призначення відповідальних осіб» № 10 від 23.05.2016р., згідно якого ОСОБА_2 (майстер навантаження) є відповідальною особою за вжиття додаткових заходів за збереження вантажу по ст. Петровеньки: за правильне розміщення та кріплення вантажу та за безпечне проведення вантажних операцій за забезпечення збереження вагонного парку при їх виконанні.

У судове засідання 10.05.2017р. зявився представник відповідача, який під час розгляду справи по суті в повному обсязі заперечував проти задоволення заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" позову з підстав, викладених у поданому до суду відзиві.

Між тим надав усні пояснення, згідно яких зазначив, що залізниця не має заперечень щодо розрахунку позивача, а також щодо вартості вантажу, яка визначена на підставі відповідної довідки, а виключно наполягає на відсутності вини залізниці з огляду на несправність вагону у комерційному відношенні.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" та третя особа - Приватне акціонерне товариство "Вінницяоблпаливо" в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення на їх адреси вищевказаних ухвал суду.

Приймаючи до уваги встановлення правової позиції обох сторін у справі, суд з метою розгляду справи в рамках розумного строку, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, наданих в ході судового розгляду справи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" по залізничній накладній №50484690 (а.с.14) зі станції Петровеньки Донецької залізниці на адресу Тростянецького паливного складу Приватного акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо" на станцію призначення Тростянець Подільський Одеської залізниці у напіввагонах № 67850826 та № 66692666 було відправлено антрацит марки АМ (13-25) у загальній кількості 138000 кг (69 тон кожний)

У залізничній накладній відправником зазначено, що вантаж, антрацит, вугілля марки АМ, зважувався на електронних вагах відправника, вантаж маркований.

Як встановлено судом, при надходженні вищевказаного напіввагону № 66692666 на станцію Демковка-Ладижин Одеської залізниці на підставі акту загальної форми №1458 від 08.10.2016р. (а.с.41), при прийманні вагону було виявлено, що по ходу поїзда над 5-7 люком виявлено виїмку глибиною 1,5м. по ширині вагону довжина 3 м. над 6 люком. Теча вантажу усунена дошкою.

08.10.2016р. було складено відповідний комерційний акт № 701152/1 (а.с.15).

Вказаним актом встановлено, що при комісійному огляді вагону по документам значиться вантаж антрацит марки М, навантаження нижче бортів, вантаж маркований шляхом нанесення 3-х борід вздовж вагону, тара 21700кг., вага нетто 69000кг. визначена відправником на 150 тон вагонних вагах. При переважуванні вагона на 150 тон вагонних вагах ДП „Сантрейд повірки 16.09.2016р. в присутності начальника станції ОСОБА_3, працівників станції ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника одержувача директора Тростянецького паливного складу ПрАТ "Вінницяоблпаливо" ОСОБА_6 виявилось: вага брутто 78900 кг, тара 21600 кг, вага нетто 57300 кг, що менше документів на 11700 кг. Навантаження в вагоні нерівномірне нижче бортів на 500-600 мм, над 5-7 люками мається виїмка глибиною 1,5 м, довжиною 3,0 м, по ширині вагона, над 6 люком виявлено висипання вантажу, комерційну несправність усунено шляхом закладання дошкою. Маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Над першим візком в полу вагона отвір розміром 200 мм на 40 мм, закладений дошкою. Вантажовідправником не прийнято належних мір для ущільнення отвору при навантаженні. Торцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін закриті. На момент прибуття вагона на станцію та під час переважування течії вантажу не має. Вантаж, якого бракує, у вагоні міститися міг. При повторному пережуванні нестача підтвердилась.

Вказане і призвело до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з перевізника вартості втраченого під час перевезення вугілля марки М у розмірі 11700 кг. на суму 20919,00 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, а також заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Наявна в матеріалах справи залізнична накладна №50484690 (а.с.14) свідчить про встановлення між сторонами договірних правовідносин з перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 924 Цивільного кодексу України, яка цілком кореспондується з нормами статті 113 Статуту залізниць України, визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

При цьому відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниця повинна забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Виходячи з наведених положень, підставою для покладення на залізницю відповідальності у вигляді відшкодування вартості прийнятого до перевезення вантажу є саме втрата вантажу з вини залізниці.

Згідно із ст. 8 Статуту залізниць перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.14), завантаження вагону № 66692666 проводилося засобами і силами відправника вантажу позивача у справі, яким було самостійно визначено вагу вантажу перед відправленням вагону.

При цьому, згідно до ч.3 ст.308 ГК України, вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення.

Крім того, відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України придатність рухомого складу (вагонів) для перевезення вантажу в комерційному відношенні у випадку, якщо завантаження здійснюється засобами відправника, визначається саме останнім.

Відповідно до ст. 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, відправник зобов'язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього природного середовища згідно з законодавством.

Пунктами 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001р. встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

При цьому, відповідно до п. 6.6.6 "Інструкції по підготовці вантажних вагонів до перевезень" від 07.05.2002р., особливу увагу слід звертати на дотримання установлених розмірів конструктивних зазорів площини прилягання кришок люків до балок вагона, щоб запобігти просипанню вантажів дрібних фракцій. Кришки люків повинні повинні закриватись щільно. Місцеві зазори між кришкою люка і площиною її прилягання допускаються не більше 5 мм.

Згідно зі ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

На відомості комерційного акту (акту загальної форми), в разі оформлення його з порушеннями може подаватись письмова скарга в порядку п.16 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за № 567/6855 (із змінами).

Суд, дослідивши текст комерційного акту № 701152/1 від 08.10.2016р. (а.с.15), а також акту загальної форми № 1458 від 08.10.2016р. (а.с.41), на які скарга на підставі п.16 Правил складання актів не подавалась, зазначає, що навантаження відправником здійснювалось у непідготовлений належним чином вагон №66692666, оскільки було встановлено наявність висипання вантажу над 6 люком. Комерційну несправність усунено шляхом закладення дошкою.

Крім того, згідно із комерційним актом жодне маркування вантажу відсутнє.

Отже, суд вважає, що вантажовідправник міг бачити несправності до здійснення завантаження вантажу у вантажний транспорт, проте ніяких заходів, спрямованих на усунення зазору, не прийняв та не підготував вагон для перевезення даного виду вантажу. Дані, обставини справи могли частково спричинити втрату вантажу у вагоні №66692666.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність вини відправника у втраті вантажу в процесі перевезення.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, згідно ч.1 п.110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

В п.111 Статуту залізниць України перелічені підстави, за наявності яких залізниця звільняється від відповідальності, зокрема, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час його перевезення.

Як встановлено судом, вантаж вугілля марки М було завантажено вантажовідправником у справний в технічному відношенні вагон відкритого типу, вантаж було прийнято залізницею до перевезення без зауважень.

При цьому суд вважає, що наявність виїмки над 5-7 люками глибиною 1,5 м, довжиною 3,0 м, по ширині вагона, про що зазначено у комерційному акті, свідчить також і про доступ до вантажу у вагоні та наявність ознак втрати вантажу в процесі його перевезення.

Слід зазначити, що залізницею в порядку ст. 33 ГПК України (в тому числі і шляхом проведення експертизи при видачі вантажу) жодним чином не доведено, що така виїмка могла виникнути внаслідок просипання вантажу через отвір над 6 люком.

Водночас, не приймаються судом до уваги і доводи позивача щодо того, що наявний в матеріалах справи акт про технічний стан вагона від 08.10.2016р. (а.с.42) є неналежним доказом у справі у звязку із тим, що він був складений з порушенням вимог Правил складання актів (стаття 129 статуту), а саме не було зазначено прізвище та імя, по-батькові осіб, які приймали участь у його складанні.

Так, згідно додатком № 2 до вказаних Правил, а саме формою складання такого роду актів, як акти про технічний стан вагону, в пункті 2 приміток зазначено, що такий акт підписують два працівники: вагонної служби і станції

Як слідує з вищевказаного акту, він підписаний начальником станції та начальником пункту технічного обслуговування.

Таким чином, зазначений документ відповідає вимогам, встановленим додатком № 2 до Правил складання актів (стаття 129 статуту).

Щодо висловленого позивачем сумніву щодо справжності підписів, зазначених у вказаному акті, суд зазначає, що ТОВ "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" з цього приводу жодних клопотань не заявляло, зазначених обставин всупереч ст. 33 ГПК України не довело.

В п.п.114,115 Статуту залізниць України закріплено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі...; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Так, в матеріалах справи міститься довідка ТОВ „Євролугінвест (а.с.78), яка підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу за залізничною накладною №50484690 від 25.08.2016р. у вагоні № 67850826 та № 66692666.

Відповідно до вказаного документу загальна кількість вантажу - 138т. (69т. в кожному з вищевказаних вагонів). Відпускна ціна ТОВ „Євролугінвест склала 1900 грн. без ПДВ, за 1 тону вугілля АМ (13-25), без врахування вартості перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок позовних вимог здійснений позивачем, виходячи із вартості вантажу, маса відповідальної недостачі вугілля у вагоні №66692666 визначена, як 11700кг, ціна однієї тонни вугілля марки М 1900,00 грн. без ПДВ, норма недостачі становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, недостача по комерційному акту 11700кг.

Зазначені суми цілком підтвердилися також при перевірці розрахунку, зробленого Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" (а.с.76).

Крім того, як вже було зазначено судом, жодних заперечень щодо розрахунку або щодо вартості вантажу представник залізниці не висував.

За таких обставин, приймаючи до уваги спільну вину у втраті вантажу відправника та перевізника, відповідальність покладається на них в пропорції 70% на залізницю, 30% на відправника.

Враховуючи, що позивачем у справі є саме відправник, а позов заявлено виключно до перевізника, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Центральна" (94607, Луганська область, м. Антрацит, вул. Старокамяна, буд. 1, ) 14643/чотирнадцять тисяч шістсот сорок три/ грн. 30 коп. нестачі вантажу та 1120/одна тисяча сто двадцять/ грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 травня 2017 р.

Суддя Ю.М. Щавинська