номер провадження справи 29/49/14-21/43/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.04.2017 Справа № 908/2546/14

За позовною заявою ТОВ Гепард Ойл (05205, м. Київ, пр. Оболонський, буд. 35, оф. 41, ).

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю ДЛ (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 48-А, )

до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-Виробнича фірма МТК (01601, м. Київ, вул. Червоноармійська, 13, )

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю РОСУКРЕНЕРГО (69063, м. Запоріжжя, вул. Свердлова, 9, оф. 405, поштова адреса 69001, м. Запоріжжя, а/с 1374, )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщень АЗС, укладений між ТОВ РОСУКРЕНЕРГО та ТОВ ДЛ, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_1 № 4166 від 15.10.2013

Кредитори:

1. ТОВ Гепард Ойл (05205, м. Київ, пр. Оболонський, буд. 35, оф. 41, ).

2. ТОВ Кріптекс (01054, м. Київ, вул. Артема, 18)

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю РОСУКРЕНЕРГО (69063, м. Запоріжжя, вул. Свердлова, 9, оф. 405, поштова адреса 69001, м. Запоріжжя, а/с 1374, )

банк, здійснюючий розрахунково-касове обслуговування боржника АТ Укргазбанк

Ліквідатор - ОСОБА_2

про банкрутство

Суддя Черкаський В.І.

за участі представників сторін

від ТОВ "Науково-виробнича фірма МТК" , ОСОБА_3 , довіреність № б/н від 21.04.17,

від ТОВ "ДЛ", ОСОБА_4 , довіреність № б/н від 24.04.17,

від ТОВ "Кріптекс", ОСОБА_5, довіреність № б/н від 29.12.16,

від ліквідатора ОСОБА_2, ОСОБА_6 , довіреність № 51/01-л від 26.04.17,

від ТОВ "Гепард Ойл", ОСОБА_7, посвідчення адвоката №4508/10 від 20.04.11

ВСТАНОВИВ:

26.10.2016 року від позивача надійшла заява (вх. 09-06/26439 від 24.10.2016), згідно якої останній просить суд:

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу приміщень АЗС, укладений між ТОВРОСУКРЕНЕРГО і ТОВ ДЛ та посвідчений 15.10.2013 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_1 за реєстровим № 4166;

-витребувати будівлі АЗС загальною площею 238,6 кв.м, які складаються з нежитлової будівлі автозаправочної станції літ. А площею 24 кв.м, нежитлової будівлі складу літ. Б площею 79,3 кв.м, нежитлової будівлі навіс літ. В площею 135,3 кв.м, які розташовані на земельній ділянці 793,02 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Мельникова 48-А з чужого незаконно володіння ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА МТК та включити їх до складу ліквідаційної маси банкрута ТОВ РОСУКРЕНЕРГО.

Згідно з ч.4 ст.10 Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Заяви стосуються укладеного боржником правочину, питань щодо обсягів ліквідаційної маси банкрута, у звязку з чим спір безпосередньо повязаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, тому підлягає розгляду в межах справи про банкрутство.

Ухвалою від 26.10.2016 суд залучив до участі у якості відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю РОСУКРЕНЕРГО (69063, м. Запоріжжя, вул. Свердлова, 9, оф. 405, поштова адреса 69001, м. Запоріжжя, а/с 1374, ). Прийняв до розгляду в межах справи № 908/2546/14 про банкрутство ТОВ РОСУКРЕНЕРГО заяву ТОВ Гепард Ойл (вх. 09-06/26439 від 24.10.2016) про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщень АЗС, укладений між ТОВ РОСУКРЕНЕРГО та ТОВ ДЛ, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_1 № 4166 від 15.10.2013, порушив провадження за заявою. Заяву ТОВ Гепард Ойл (вх. 09-06/26439 від 24.10.2016) призначив до розгляду в засіданні на 23.11.2016 року 11 - 30.

17.11.2016 року справу № 908/2546/14 про банкрутство ТОВ РОСУКРЕНЕРГО направлено до Донецького апеляційного господарського суду.

Засідання, призначене ухвалою суду від 26.10.2016 року на 23.11.2016 року не відбулось.

03.01.2017 року матеріали справи № 908/2546/14 повернуто до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 06.01.2017 року судове засідання для розгляду заяви ТОВ Гепард Ойл (вх. № 09-06/26439 від 24.10.2016), призначено на 24.01.2017 року, о 10 - 15.

Судове засідання 24.01.2017 не відбулося у звязку із направленням матеріалів справи № 908/2546/14 до Вищого господарського суду України.

31.03.2017 матеріали справи № 908/2546/14 повернулися до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 05.04.2017 суд призначив судове засідання для розгляду заяви ТОВ Гепард Ойл (вх. № 09-06/26439 від 24.10.2016) на 27.04.2017, 10-15.

27.04.2017 до суду надійшли:

- відзив на позовну заяву від відповідача 1 (вх. 0806/11239 від 27.04.2017);

- відзив на позовну заяву від відповідача 2 (вх. 0806/11235 від 27.04.2017);

- заява відповідача 2 про застосування строку позовної давності до позовних вимог (вх. 0806/11236 від 27.04.2017);

- додаткові пояснення до відзиву відповідача 2 (вх. 0806/11161 від 27.04.2017).

У засіданні позивач позовні вимоги підтримав, представники відповідача 1 та 2, кредитора 2 проти позовних вимог заперечили, вважають його неправомірним.

Відповідач 3 просить суд розглянути вимоги на свій розсуд.

У засіданні судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про оголошення перерви в засіданні з метою надання правовстановлюючих документів на будівлю АЗС та даних судово-будівельної експертизи, з врахуванням необґрунтованості клопотання та вимог ст.34 ГПК України стосовно прийняття судом тільки тих доказів, які мають значення для справи.

Розглянувши у засіданні позовну заяву (вх. 09-06/26439 від 24.10.2016), матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд встановив.

ТОВ «Гепард Ойл» просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу приміщень АЗС від 15.10.2013 р., укладений між ТОВ «Росукренерго» і ТОВ «ДЛ» та витребувати будівлі АЗС загальною площею 238 кв.м., які складаються з нежитлової будівлі автозаправочної станції літ. «А» площею 24 кв.м., нежитлової будівлі складу літ. «Б» площею 79,3 кв.м., нежитлової будівлі навіс літ. «В» площею 135,3 кв.м., які розташовані на земельній ділянці 793,02 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Мельникова 48-А з чужого незаконного володіння ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «МТК» та включити їх до складу ліквідаційної маси банкрута ТОВ «Росукренерго».

Обґрунтовуючи свою заяву, ТОВ «Гепард Ойл» посилається на те, що вищезазначений договір-купівлі-продажу повинен буди визнаний недійсним на підставі ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у звязку з тим, що майно було відчужено боржником за цінами нижчими від ринкових, та з цих підстав просить витребувати майно та включити його до ліквідаційної маси боржника. Також вважає,що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України). Позивач вважає зазначений правочин суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, та укладений з метою уникнути звернення стягнення на вказане нерухоме майно, спричинило недостатність майна для задоволення вимог його кредиторів та банкрутство Боржника з огляду на наступне. На момент відчуження зазначеного майна ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2013 порушено провадження у справі № 910/13007/13 за позовом Позивача щодо стягнення з Боржника 1 200 000 грн. боргу. З метою уникнення майбутнього стягнення на активи, Боржником вчинено декілька правочинів щодо продажу власного майна за цінами нижчими від ринкових на користь повязаних осіб.

За результатами продажу активів у Боржника на балансі не залишилось жодних активів, а ліквідаційна комісія Боржника звернулася до суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «МТК» було подано до суду відзив на дану заяву. У відзиві відповідач зазначає, що правових підстав для задоволення даної заяви немає, оскільки даний правочин був вчинений за ринковими цінами, що підтверджується звітом з незалежної оцінки майна, а майно не може бути витребувано у відповідача, оскільки дана вимога може заявлятись тільки власником майна, а ТОВ «Гепард Ойл» таким, не є.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Обґрунтовуючи свою заяву, ТОВ «Гепард Ойл» зазначає, що ТОВ «Росукренерго» продало приміщення АЗС за цінами нижчими від ринкових, проте жодних доказів на підтвердження своїх доводів заявником надано не було.

В свою чергу, судом було встановлено, що вказані приміщення були реалізовані за ринковою ціною, що підтверджується висновком та звітом з незалежної оцінки майна від 14.10.2013 р. виданого ТОВ «ЕКСПЕРТ-АЛЬЯНС», яким визначено, що ринкова вартість обєкту оцінки становить 282 000 гривень.

Таким чином, вказані приміщення були реалізовані за ринковою вартість на підставі звіту про оцінку майна, що спростовує доводи заявника.

Крім того, обовязковою умовою, яка передбачає можливість визнання правочину недійсним є те, що в наслідок його виконання майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Доказів, які б підтверджували дані обставини, заявником також, надано не було.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Росукренерго» набуло право власності на приміщення АЗС, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 48-А на підставі Рішення Господарського суду м. Києва від 03.09.2013 р. № 910/12268.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.09.2013 р. № 910/12268 визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Росукренерго" (01133, м. Київ, вул. Щорса, б. 29; ідентифікаційний код 25402952) на нежитлову будівлю автозаправної станції літ. «А» площею 24 кв.м., нежитлову будівлю склад літ. «Б» площею 79,3 кв.м., нежитлову будівлю навіс літ. «В» площею 135,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ. вул. Мельникова, 48а.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 16.03.2015 р. № 910/12268/13 рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2013 року у справі №910/12268/13 скасовано в частині задоволення зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Росукренерго» до товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лазер» про визнання права власності на майновий комплекс АЗС, розташований за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 48а. та припинено провадження у справі за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Росукренерго» до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Лазер» про визнання права власності.

Таким чином, 16.03.2015 року був скасований правовстановлюючий документ, на підставі якого ТОВ «Росукренерго» набуло право власності на приміщення АЗС, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 48А.

Загальним правовим наслідком недійсності правочину є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у звязку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі.

У постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-95цс13 викладено правову позицію, у якій зазначено, що згідно зі ст. 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України

Враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЛ» було відчужено дане майно Товариству з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «МТК», воно може бути витребуване у нього лише шляхом предявлення віндикаційного позову.

Таким чином, позивач обрав невірний спосіб захисту подавши позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна на підставі ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки правовим наслідком визнання його недійсним не буде повернення даного майна банкруту.

Щодо вимоги ТОВ «Гепард Ойл» про витребування будівлі АЗС у ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «МТК» на підставі ст. 388 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Одним із основних способів захисту права власності є віндикаційний позов, який визначають як позов про повернення свого майна з чужого незаконного володіння. По суті, це вимога власника, який не володіє майном, повернути майно в натурі.

Відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Норма статті 388 ЦК України передбачає право предявлення віндикаційного позову лише власником майна. Товариство з обмеженою відповідальністю «Гепард Ойл» не є та ніколи не було власником даного майна, а тому не може витребовувати його у інших осіб.

У постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15 викладено правову позицію, у якій зазначено, що відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Воля власника на відчуження вказаного майна підтверджується договором купівлі-продажу від 15.10.2013 року укладеним між ТОВ «Росукренерго» (власником) та ТОВ «ДЛ» (покупцем).

Відповідно до частини пятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується.

ТОВ «Гепард Ойл» не наведено доказів того, що воно є власником вказаних приміщень, та майно вибуло з його володіння поза його волею, а тому вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Гепард Ойл» не підлягають задоволенню, оскільки ТОВ «Росукренерго» не є власником вказаних нежитлових приміщень, а тому правових підстав для включення даних приміщень до ліквідаційної маси у боржника немає. Також, дані приміщення не можуть бути витребуванні від ТОВ «Науково-Виробнича Фірма «МТК» на підставі ст. 388 ЦК України, так як дана вимога може предявлятись тільки власником майна, а ТОВ «Гепард Ойл», як вже зазначалось вище, таким не являється.

Судом, також, відхиляється заява Відповідача щодо застосування строків позовної давності, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач звернувся до суду в межах строку передбаченого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на ТОВ «Гепард Ойл».

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Керуючись ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 216, 387, 388 ЦК України, ст. ст. 49, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ТОВ «Гепард Ойл» (вх. 09-06/26439 від 24.10.2016) про визнання недійсним Договору купівлі-продажу приміщень АЗС від 15.10.2013 р., укладеного між ТОВ «Росукренерго» і ТОВ «ДЛ» та витребування будівлі АЗС загальною площею 238 кв.м., які складаються з нежитлової будівлі автозаправочної станції літ. «А» площею 24 кв.м., нежитлової будівлі складу літ. «Б» площею 79,3 кв.м., нежитлової будівлі навіс літ. «В» площею 135,3 кв.м., які розташовані на земельній ділянці 793,02 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Мельникова 48-А з чужого незаконного володіння ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «МТК» та включення їх до складу ліквідаційної маси банкрута ТОВ «Росукренерго» - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Суддя В.І.Черкаський