РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017Справа №910/2360/17

За позовомКомунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
доГромадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаДепартаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провиселення та зобов'язання повернути приміщення
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Жаборовська І.М.
від відповідача:Парфьонова О.І.
від третьої особи:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (надалі - «Громадська організація») про виселення та зобов'язання повернути приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 р., вказаний договір був розірваний, і позивач вказує на наявність підстав для виселення відповідача із займаних приміщень та зобов'язання передати такі приміщення позивачеві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.03.2017 р., залучено до участі у справі Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує на те, що станом на момент розгляду даної справи заборгованість ним повністю погашена, а відтак просив припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є виселення відповідача та зобов'язання його передати спірні нежитлові приміщення позивачеві, а відтак сплата заборгованості за договором №2263 від 30.09.2016 р. не свідчить про відсутність предмету спору і не може бути підставою для припинення провадження згідно приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи неодноразово відкладався з незалежних від суду обставин.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 10.05.2017 р.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

В судове засідання представник відповідача з'явилася, надала пояснення по справі, просила розгляд справи відкласти з метою надання можливості врегулювання спору мирним шляхом.

Судом в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з огляду на заперечення позивача та обмеженість строків розгляду справи приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №797.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 р. між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Громадською організацією (орендар) та Підприємством (балансоутримувач) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендар на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 13.10.2015 р. протокол №47 (п.1.1.6-1) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Пулюя, будинок №5 літ. А для розміщення фізкультурно-спортивного закладу, діяльність якого спрямована на організацію та проведення занять різними видами спорту.

За змістом п. 2.1 Договору об'єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 181,00 кв.м, в т.ч. підвал - 5,40 кв.м, 1 поверх - 1,70 кв.м, 2 поверх - 7,10 кв.м, 3 поверх - 166,80 кв.м згідно з викопіюванням по поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Пунктом 3.6 Договору визначено, що орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

За змістом п. 3.7 Договору орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

30.09.2016 р. на виконання умов Договору орендодавцем було передано орендарю в оренду приміщення, що перебуває на балансі Підприємства, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна.

Листом №062/05/18-750 від 25.01.2017 р. орендодавець звернувся до відповідача, яким повідомив про відмову від Договору у зв'язку з наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по поверненню майна з оренди внаслідок розірвання Договору, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для виселення відповідача із зайнятого ним приміщення.

Договір є договором оренди комунального майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду та користування ним відповідачем.

Пунктом 3.6 Договору визначено, що орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

За змістом п. 3.7 Договору орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

Таким чином, починаючи з моменту передання орендованого приміщення за актом приймання-передачі нерухомого майна від 30.09.2016 р. у відповідача виникло зобов'язання щомісячно сплачувати на користь позивача орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи та підтверджується пояснення представників сторін, орендну плату та компенсацію витрат Підприємства за земельну ділянку відповідачем було сплачено лише у лютому та березні 2017 року згідно квитанцій №57 від 28.02.2017 р., №59 від 28.02.2017 р., №7 від 13.03.2017 р. та №29 від 14.03.2017 р.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено порушення умов пунктів 3.6, 3.7 Договору.

Твердження відповідача про відсутність предмету спору у зв'язку з повною оплатою ним суми заборгованості не приймається судом до уваги, оскільки сплата ним орендних платежів та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у лютому та березні 2017 року не спростовують факт наявності прострочення виконання грошового зобов'язання у період з жовтня 2016 року по січень 2017 року.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

За змістом п. 5.1.3 Договору орендодавець має право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря при несплаті орендарем орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою протягом 3 місяців підряд з дня закінчення строку платежу.

Листом №062/05/18-750 від 25.01.2017 р. орендодавець звернувся до відповідача, яким повідомив про відмову від Договору у зв'язку з наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати. Вказаний лист отриманий представником відповідача 30.01.2017 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №4191.

Як було встановлено судом, відповідачем у період з 30.09.2016 р. (дата складання акту приймання-передачі нерухомого майна) по 25.01.2017 р. жодного разу не сплачувалася орендна плата та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Таким чином, враховуючи, що Договором прямо передбачена можливість його дострокового розірвання внаслідок несплати відповідачем передбачених платежів протягом 3 місяців підряд, орендодавець правомірно звернувся до Громадської організації з листом про розірвання Договору за його ініціативою.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого підпунктом 5.1.3 цього договору. Лист з відмовою від договору направляється поштою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням орендаря, вказаним у договорі. Договір є розірваним з дати одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору або з дати повернення орендодавцю відмови від договору з відміткою відділення зв'язку про відсутність орендаря за вказаною адресою.

З огляду на викладене, з урахуванням приписів ст. 651 Цивільного кодексу України та п. 25 Договору, Договір вважається розірваним з ініціативи орендодавця з 30.01.2017 р.

Згідно із ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Із змісту п. 4.2.19 Договору вбачається, що орендар зобов'язаний після припинення дії цього договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу. Акт приймання-передачі об'єкта підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Із припиненням дії Договору відповідач втрачає статус орендаря, а оскільки належних доказів щодо підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідач не надав, то існують підстави для виселення позивача із займаного ним приміщення та зобов'язання передати таке приміщення на користь Підприємства.

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» задовольнити повністю.

2. Виселити Громадську організацію «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (03048, м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5; ідентифікаційний код 37553062) з нежилих приміщень загальною площею 181,00 кв.м, в т.ч. у підвалі - 5,40 кв.м, на 1 поверсі - 1,70 кв.м, на 2 поверсі - 7,10 кв.м, на 3 поверсі - 166,80 кв.м в будинку №5 літ. А на вул. І. Пулюя. Видати наказ.

3. Зобов'язати Громадську організацію «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (03048, м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5; ідентифікаційний код 37553062) передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500) нежилі приміщення загальною площею 181,00 кв.м, в т.ч. у підвалі - 5,40 кв.м, на 1 поверсі - 1,70 кв.м, на 2 поверсі - 7,10 кв.м, на 3 поверсі - 166,80 кв.м в будинку №5 літ. А на вул. І. Пулюя. Видати наказ.

4. Стягнути з Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (03048, м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5; ідентифікаційний код 37553062) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500) судовий збір у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.05.2017 р.

Суддя В.П. Босий