ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" травня 2017 р. Справа № Б8/180-11

за заявою Державної податкової інспекції у м. Славутичі, Київська обл., м. Славутич () - Кредитор

до Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма «Відродження Полісся», Київська обл., м. Славутич () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

учасники провадження у справі згідно протоколу (формуляру) судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/180-11 за заявою ДПІ у м. Славутичі про банкрутство ТОВ - Фірма «Відродження Полісся» в порядку ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»), в ред., чинній до 19.01.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.11.2011 порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 06.12.2011 визнано банкрутом ТОВ - Фірма «Відродження Полісся», відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дорошенка Я.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2013 усунуто арбітражного керуючого Дорошенка Я.В. від виконання ним обов'язків ліквідатора у справі про банкрутство № Б8/180-11, припинено його повноваження ліквідатора у справі № Б8/180-11 та призначено ліквідатором ТОВ - Фірма «Відродження Полісся» арбітражного керуючого Патерилова В.В.

В подальшому строк ліквідаційної процедури ТОВ - Фірма «Відродження Полісся» неодноразово продовжувався та розгляд справи відкладався.

Ухвалою суду від 16.11.2016 ліквідатором Банкрута ТОВ - Фірма «Відродження Полісся» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

28.03.2017 до суду надійшла заява кредитора ОСОБА_4 від 25.03.2017 б/№ (вх. № 6521/17) про додаткові вимоги щодо боргу по зарплаті Банкрута перед ОСОБА_4

Ухвалою суду від 03.04.2017 розгляд поданої заяви призначено на 11.05.2017.

24.04.2017 до суду надійшов лист ліквідатора Банкрута від 17.04.2017 № 02-01/43 (вх. № 8513/17) щодо результатів розгляду додаткових вимог ОСОБА_4

11.05.2017 до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 від 10.05.2017 б/№ (вх. № 9217/17) про залучення додаткових доказів.

11.05.2017 у судове засідання з'явились кредитори ОСОБА_5, ОСОБА_4, представник кредитора ПАТ «Банк Форум» та ліквідатор Банкрута.

Детально дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі судом встановлено таке.

У своїй заяві про додаткові вимоги щодо боргу по зарплаті Банкрута перед ОСОБА_4 заявник просить суд визнати додаткові вимоги ОСОБА_4 на суму 80875,85 грн. інфляційних втрат і на суму 11694,54 грн. 3% річних та віднести їх до 1 черги задоволення вимог кредиторів.

Так, в межах провадження у даній справі про банкрутство ухвалою суду від 05.08.2013 визнано вимоги ОСОБА_4 до Банкрута щодо заробітної плати у сумі 47532,58 грн.; ухвалою суду від 11.02.2016 визнано додаткові вимоги ОСОБА_4 до Банкрута щодо заробітної плати у сумі 101269,46 грн.

В поданій заяві про визнання додаткових вимог ОСОБА_4 зазначає, що з вини Банкрута, ліквідаторів Банкрута та помилок суду під час провадження у даній справі про банкрутство тривалий час приховувалися дані про суму боргу Банкрута перед ОСОБА_5 по заробітній платі в розмірі 101269,46 грн.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_4 додатково нараховано 80875,85 грн. інфляційних втрат та 11694,54 грн. 3% річних за період з травня 2012 (після дати звільнення 06.04.2012) по січень 2016 (до винесення ухвали суду від 11.02.2016).

При цьому в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на приписи ст. 625 ЦК України, яка регламентує порядок нарахування 3% річних і інфляційних втрат; п. 50 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 № 15 «Про судову практику у справах про банкрутство» та Інформаційний лист ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012, щодо наявності у кредитора права на заявлення додаткових вимог щодо інфляційних втрат.

Заперечуючи проти заявлених вимог ліквідатор Банкрута в повідомленні від 17.04.2017 № 02-01/43 зазначає, що такі вимоги не підлягають визнанню, оскільки при проведенні розрахунків заявник застосував нормативну базу, яка застосовується між юридичними та фізичними особами в договірних взаємовідносинах.

Як встановлено судом, правовідносини між ОСОБА_4 та ТОВ - Фірма «Відродження Полісся» є трудовими правовідносинами, які відповідно регулюються трудовим законодавством.

За визначенням статті 1 Закону про банкрутство, кредитором є, зокрема, фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 14 Закону про банкрутство, кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника.

Законом не встановлено строку подання заяв такими кредиторами, отже, їх може бути подано в будь-який момент під час провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини п'ятої статті 14 Закону про банкрутство, заяви цих кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з підсудністю, що встановлена Законом, тобто тим господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. За змістом абзацу третього частини шостої статті 14 Закону про банкрутство, вимоги цих кредиторів встановлюються згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника.

У п. 16, абз. 2 п. 50 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про банкрутство» роз'яснено, що вимоги кредиторів щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника випливають із трудових правовідносин сторін. Кредиторами за цим видом вимог є особи, з якими боржник уклав трудовий договір, а підставою для цих вимог є порушення працедавцем своїх зобов'язань за трудовим договором щодо оплати праці. Згідно зі статтею 28 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці», у разі банкрутства підприємства зобов'язання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, послуги), виконану в період, що передував банкрутству, виконуються відповідно до Закону.

Склад та розмір вимог за заробітною платою у справі про банкрутство мають визначатися відповідно до положень Закону України «Про оплату праці». Вимоги за заробітною платою мають бути визначені кредиторами виключно у грошовому виразі незалежно від форми виплати заробітної плати.

Додаткові вимоги працівників боржника щодо виплати заробітної плати мають обліковуватись арбітражними керуючими залежно від її нарахування та задоволення протягом часу провадження справи про банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 ЦК України передбачено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Частиною 1 статті 9 ЦК України визначено, що положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Отже положення ЦК України, у тому числі ст. 625 ЦК України не поширюють свою дію на правовідносини між ОСОБА_4 та ТОВ - Фірма «Відродження Полісся», оскільки відповідні відносини регулюються трудовим законодавством, а саме Кодексом Законів про Працю України, Законом України «Про оплату праці» тощо.

Таким чином заявником ОСОБА_4 безпідставно застосовано нормативну базу - ст. 625 ЦК України, отже заявлені додаткові вимоги в розмірі 80875,85 грн. інфляційних втрат та 11694,54 грн. 3% річних відхиляються судом як необґрунтовані, а відповідна заява залишається судом без задоволення.

Керуючись ст. 14, 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_4 від 25.03.2017 б/№ (вх. № 6521/17) про додаткові вимоги щодо боргу по зарплаті Банкрута перед ОСОБА_4, а саме 80875,85 грн. інфляційних втрат та 11694,54 грн. 3% річних, залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 13.05.2017

Суддя С.Ю. Наріжний