ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2017 р. Справа № 922/3918/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №5-Д від 05.10.2015)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №14 від 06.01.2017)

третьої особи не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне (вх. №446 Х/3) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Березовка», м. Харків (вх. №447 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 у справі №922/3918/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Березовка», м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне

до Приватного акціонерного товариства «КОЛОС.», смт. Пересічне, Дергачівського району Харківської області

про знесення (демонтаж) залізничної гілки, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Березовка» звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Колос», смт. Пересічна, Харківська область, в якому просив суд:

- визнати самочинним будівництвом частину нерухомого майна ПрАТ «КОЛОС.» (), а саме залізничні гілки №1 та № 2, які входять у склад нерухомого майна - маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівській район, смт. Пересічна, вулиця Центральна, будинок 1 та примикає до ходової колії ТОВ Березовка (), яка входить до складу нерухомого майна - під'їзна залізнична колії, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівський район, сщ. Березівське, вул. Березівська, будинок 1 Б;

- зобов'язати Приватне акціонерне товариства «КОЛОС.» () знести (демонтувати) залізничні гілки №1 та №2, які входять у склад нерухомого майна - маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівській район, смт. Пересічна, вулиця Центральна, будинок 1 та примикають до ходової колії І ТОВ Березовка (код 38771704), яка входять до складу нерухомого майна - під'їзної залізничної колії, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівський район, сщ. Березівське, вул. Березівська, будинок 1 Б.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2017 до участі у даній справі залучено Пересічанську селищну раду Дергачівського району Харківської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

18.01.2017 позивач надав суду доповнення до позовної заяви (вх.№1613), в яких просив доповнити позовні вимоги після слова «залізничної гілки № 1 та № 2 наступним «а саме стрілочного переводу № 1 довжиною 42 погонних метри та стрілочного переводу № 2 довжиною 37,5 погонних метри», та викласти позовні вимоги у такій редакції:

- визнати самочинним будівництвом частину нерухомого майна ПрАТ «КОЛОС.» (), а саме залізничні гілки № 1 та № 2, а саме стрілочного переводу № 1 довжиною 42 погонних метри та стрілочного переводу № 2 довжиною 37,5 погонних метри, які входять у склад нерухомого майна - маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівській район, смт. Пересічна, вулиця Центральна, будинок 1 та примикає до ходової колії І ТОВ «Березовка» (), яка входить до складу нерухомого майна - під'їзна залізнична колії, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівський район, смт. Березівське, вул. Березівська, будинок 1 Б;

- зобов'язати Приватне акціонерне товариства «КОЛОС.» () знести (демонтувати) залізничні гілки № 1 та № 2, гілки № 1 та № 2, а саме стрілочного переводу № 1 довжиною 42 погонних метри та стрілочного переводу № 2 довжиною 37,5 погонних метри, які входять у склад нерухомого майна - маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівській район, смт. Пересічна, вулиця Центральна, будинок 1 та примикають до ходової колії ТОВ «Березовка» (код 38771704), яка входять до складу нерухомого майна - під'їзної залізничної колії, що знаходиться за адресою Харківська область, Дергачівський район, сщ. Березівське, вул. Березівська, будинок 1 Б.

Однак враховуючи те, що заява позивача про зміну предмету позову була подана після початку розгляду справи по суті, суд першої інстанції розглянув позовні вимоги у первісній редакції.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 по справі №922/3918/16 (суддя Присяжнюк О.О.) у позові відмовлено.

07.02.2017 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне із даним рішення не погодилась, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх. №446 Х/3), в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 по справі №922/3918/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Судові витрати третя особа просить покласти на відповідача. Також, Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне звернулась до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Одночасно, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Березовка», м. Харків надійшла апеляційна скарга, в якій позивач також не погоджується із рішенням суду першої інстанції у даній справі, та вважає, що судом невірно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, неповно зясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в звязку з чим просить рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 у справі №922/3918/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а також просить судові витрати, пов'язані із розглядом справи покласти на відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 клопотання Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Прийнято апеляційні скарги Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне та Товариства з обмеженою відповідальністю «Березовка», м. Харків до розгляду та об'єднано в одне провадження. Розгляд апеляційних скарг призначено на 28.02.2017 о 10:30 год.

28.02.2017 відповідачем надані заперечення на апеляційні скарги (вх. № 2228), в яких ПАТ «КОЛОС.» просить апеляційні скарги позивача та третьої особи залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, посилаючись на те, що стрілочні переводи №1 та №2 (місце примикання) є складовими з/д гілки відповідача, що входить до складу маслоекстракційного заводу по насінню соняшника. Отже, на думку відповідача, будівництво стрілочних переводів, які є пристроями у складі колії, не потребує окремого введення в експлуатацію, як окремого об'єкту нерухомого майна.

У судовому засіданні 28.02.2017 оголошено перерву до 02.03.2017 об 11:00 год.

02.03.2017 позивачем через канцелярію суду надано клопотання про залучення до справи додаткових письмових доказів (вх. №2369), а саме: копії акту дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, за поводженням із відходами та небезпечними хімічними речовинами №42/01-04/02-09 від 06.02.2017, копії листа №33 від 09.02.2017, копії листа №02-21/149 від 09.02.2017, копії позовної заяви ПрАТ «КОЛОС.» за вих. №78 від 02.02.2017 про визнання права власності, копії ухвали Господарського суду Харківської області від 13.02.2017 по справі №922/532/17.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 розгляд справи відкладено на 04 квітня 2017 р. об 11:30 год.

04.04.2017 відповідачем надані пояснення (вх. № 3641) відносно наданих позивачем доказів. На підтвердження викладених в цих поясненнях доводів, відповідач надав суду апеляційної інстанції копії наступних документів: акту обстеження технічного стану під'їзної колії ЗАТ «КОЛОС.» на предмет прийняття її в постійну експлуатацію відповідно до телеграми № 1916 від 23.06.2004; листа № 319 від 09.07.2004; робочого проекту Реконструкції Дергачівського комбікормового заводу під маслоекстракційний завод від 2004 року; архітектурно-планувального завдання № 47 від 24.09.2004; акту обстеження Дергачівського комбікормового заводу для визначення можливості перепрофілювання існуючого комбікормового заводу під маслоекстракційний завод потужністю 500т/діб по насінню соняшника в смт. Пересічне по вул. Центральній, 1 Дергачівського району Харківської області; локального кошторису № 5-1-1; паспортизації залізничних шляхів ЗАТ «КОЛОС.» 0400-00-ИТ від 2004 року; ліцензії серії АА № 238289 від 14.03.2002; зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва 25/04 (будівництво підїзної залізничної колії ЗАТ «КОЛОС.»).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 розгляд справи відкладено на 12.04.2017 о 14:30 год., а позивача зобов'язано надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення щодо наданих відповідачем документів (вх. № 3641 від 04.04.2017).

На виконання вимог ухвали суду від 04.04.2017 позивачем надані пояснення (вх. № 4026 від 11.04.2017), в яких вважає надану відповідачем документацію лише кошторисною та відповідно такою, що не спростовує факт відповідності спірного примикання ознакам, передбаченим ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 продовжено строк розгляду справи за клопотанням сторін на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 11.05.2017 о 12:45 год.

10.05.2017 на електронну адресу суду від третьої особи надійшло клопотання, в якому Пересічанська селищна рада просить закінчити розгляд справи за відсутності її представника, з урахуванням наданих суду пояснень.

10.05.2017 позивачем надано Додаток до обґрунтування порушеного права (вх. № 4828), в якому останній зазначає, що відповідач постійно вчиняє перешкоди у користуванні майном ТОВ «Березовка» шляхом подання на його думку безпідставних заяв про вжиття заходів до забезпеченню позову у справах № 922/4679/15, № 922/523/17, які були задоволені господарським судом першої інстанції, а ТОВ «Березовка» було окрім іншого заборонено вчиняти певні дії із належною йому на праві власності підїзною колією. Позивач вважає, що всі надані ним суду апеляційної інстанції документи свідчать про систематичне порушення відповідачем майнових прав позивача щодо вільного розпорядження належною йому підїзною колією на власний розсуд, зокрема будівництва та організації діяльності перевалочного пункту зернових культур, яке можливе лише за умови зносу спірного примикання №1 та №2.

Всі надані учасниками даного судового процесу письмові пояснення та надані на їх підтвердження документальні докази залучені до матеріалів справи.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 та пункту 7 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У постанові мають бути зазначені: обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги позивача та третьої особи не підлягають задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога ТОВ «Березовка» про визнання самочинним будівництвом частини нерухомого майна ПрАТ «КОЛОС.», зокрема залізничних гілок №1 та № 2, які входять у склад нерухомого майна відповідача, та примикають до ходової колії ТОВ «Березовка», що входить до складу належного позивачу на праві власності нерухомого майна - під'їзної залізничної колії (адреса: Харківська область, Дергачівський район, селище Березівське, вул. Березівська, будинок 1 Б). Крім того, предметом спору є зобов'язання відповідача знести (демонтувати) зазначені залізничні гілки №1 та №2.

В обґрунтування зазначених вимог позивач послався на те, що з/д гілка ПрАТ «Колос.» була побудована на земельній ділянці, яка не була відведена в натурі (на місцевості) та без дозволу власника на примикання до нерухомого майна.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 Цивільного кодексу України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно із частиною другою статті 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 Цивільного кодексу України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми, в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України, вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України та статей 1, 2 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи рішення у даній справі та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції на підставі правової оцінки наявних у справі документів виходив з того, що оскільки 29.12.2006 залізнична гілка ПрАТ «КОЛОС.» була введена в експлуатацію та зареєстрована у БТІ у складі цілісного майнового комплексу, а право власності на залізничну гілку ПрАТ «КОЛОС.» підтверджується Свідоцтвом на право власності серії САС № 223781 від 17.02.2012, тому правові підстави для кваліфікації спірного нерухомого майна, як самочинного, у розумінні положень частини першої статті 376 Цивільного кодексу України, відсутні.

Враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що спірним нерухомим майном порушуються права та охоронювані законом інтереси саме ТОВ «Березовка», суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову і в частині вимог про зобов'язання відповідача знести (демонтувати) залізничні гілки №1 та №2.

Колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, оскільки вони є вмотивованими та узгоджуються з матеріалами і обставинами справи.

Як свідчать матеріали справи, обґрунтовано встановлено судом першої інстанції та підтверджується в ході її апеляційного розгляду, позивач, ТОВ «Березовка», набув права власності на нерухоме майно (підїзну залізничну колію) на підставі договору купівлі-продажу №4197 від 08.10.2013 (том 1 аркуші справи 14).

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом № 10484410 від 08.10.2013 (том 1 аркуш справи 15).

Об'єктом нерухомого майна позивача є під'їзна залізнична колія загальною довжиною 5024,8 погонних метрів, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, селище Березівське, вул. Березівська, будинок 1-Б.

Згідно пункту 2 статті 67 Статуту залізниць на кожну залізничну під'їзну колію складається масштабний план з нанесенням на нього розташування вантажних фронтів і механізмів, а також технічний паспорт, поздовжній профіль і креслення споруд.

Склад під'їзної залізничної колії позивача підтверджується Технічним паспортом, виданим КП «БТІ ДРР» 03.09.2013 реєстровий номер 3-470 (том 1 аркуші справи 22-40), та Технічним паспортом під'їзної залізничної колії (том 1 аркуші справи 41-56), виготовленим ФОП ОСОБА_3

Згідно відомостей Технічного паспорта від 03.09.2013 під'їзна залізнична колія позивача складається з таких частин:

- виставочної колії № 5 по станції Шпаківка Південної залізниці от стика рамного рельса стрілочного переводу № 26 до стика хвоста хрестовини стрілочного переводу № 21 - загальною довжиною 993 погонних метра;

- улавлюючої колії № 8 від стика рамного рельса № 9 станції Шпаківка Південної залізниці до стрілочного упора - загальною довжиною 89,3 погонних метра;

- витяжного тупику колії № 11 по станції Шпаківка Південної залізниці дороги від хвоста хрестовини стрілочного переводу № 26 до тупикового упору довжиною 205,1 погонних метрів;

- ходової колії І від стику світлофору МБ через стрілки №№ 1,2,3,13,5 до стика рамного рельса стрілочного переводу № 5 - загальною довжиною 3363,3 погонних метрів;

- вантажно-вивантажувальної колії № 4 від стика рамного рельса стрілочного переводу № 3 через стрілку до упора - загальною довжиною 212,7 погонних метра;

- обгінної колії № 5 від стрілки № 3 до стрілки № 1 - загальною довжиною 161,4 погонних метри.

Відповідно до розділу 1 Технічного паспорту під'їзної залізничної колії ТОВ «Березовка» на ст. Шпаківка Південної залізниці:

- загальна довжина залізничної під'їзної колії ТОВ «Березовка» становить 4972,3 м. та до її складу входить, зокрема: ходова колія 1, від ізольованого стика маневрового світлофора МБ через стрілки 1, 2, 13, 5 до стика рамної рейки стрілочного переводу 5, загальною довжиною 3363,3 погонних метри, примикає до ст. Шпаківка стрілочним переводом 13 до ділянки колії між стрілками 11 та 17. Межею під'їзної ходової колії 1 є сигнальний знак «Межа під'їзної залізничної колії», який встановлено проти ізольованого стика маневрового світлофору МБ на відстані 4.2 м від вістря вістряка стрілки 9 по рамній рейці;

- до колії 1 примикає під'їзна залізнична колія ПрАТ «КОЛОС.» стрілками № 1 ПК20+84.00 та № 2 ПК21+56.10, які є власністю ПрАТ «КОЛОС.».

Відповідно до розділу 3 (пункт 3.5.) Технічного паспорту під'їзної залізничної колії ТОВ «Березовка» на ст. Шпаківка Південної залізниці під'їзна колія № 1 взаємодіє наступним чином: колія 1 - стрілочні переводи № 1 та № 2 власність ПрАТ «КОЛОС.».

Право користування позивача земельними ділянками, що знаходяться під об'єктом власності підтверджується договором № б/н від 19.03.2015 на земельну ділянку розміром 3,0918 га кадастровий номер :00:000:0579 (том 1 аркуші справи 57-71) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.03.2015 № 35204422 (том 1 аркуші справи 72-73), а також договором б/н від 19.11.2014 на земельну ділянку розміром 0,3973 га кадастровий номер :04:000:0130 (том 1 аркуші справи 136-140) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.11.2014 № 30109169 (том 1 аркуші справи 142-143).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач - Приватне акціонерне товариство «КОЛОС.» є законним власником маслоекстракційного заводу по насінню соняшника загальною площею 11740,2 кв.м. за адресою: Харківська обл., Дергачівський район, смт. Пересічна, вул. Центральна, 1.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Господарським судом обґрунтовано встановлено, що право власності відповідача на завод підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане 17.02.2012 на підставі рішення виконкому Пересічанської селищної ради № 22 від 16.02.2012 (том 1 аркуш справи 108).

Відповідно до доповнення до зазначеного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, однією із складових частин маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, є залізнична гілка (том 1 аркуш справи 109).

Наявною у справі копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1232313 від 14.03.2013 підтверджується факт реєстрації права власності відповідача на маслоекстракційний завод по насінню соняшника (том 1 аркуш справи 182).

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про залізничний транспорт» під'їзні колії це залізничні колії, які призначені для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств, організацій та установ у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Згідно з пунктом 1.1. Наказу Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 «Про затвердження Правил обслуговування залізничних під'їзних колій» (статті 12, 64-77 Статуту) до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності. Під'їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

У відповідності до пунктів 1.2., 1.3., 1.5. Наказу Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 «Про затвердження Правил обслуговування залізничних під'їзних колій» (статті 12, 64-77 Статуту) межа під'їзної колії позначається знаком "Межа під'їзної колії". Місце встановлення такого знака визначається залізницею. Стрілка примикання і частина колії підприємства від стрілки примикання до знака "Межа під'їзної колії" перебуває в розпорядженні залізниці. Відкриття для постійної експлуатації новозбудованої залізничної під'їзної колії і подача на цю колію рухомого складу допускається після прийняття її в експлуатацію комісією за участю представника Міністерства праці та соціальної політики і встановлення залізницею порядку обслуговування під'їзної колії. Відповідність під'їзної колії узгодженому з залізницею проекту засвідчується актом, який складається комісією за участю уповноважених представників залізниці і власника під'їзної колії, яка призначається залізницею відповідно до статті 67 Статуту залізниць. Підписання акта свідчить про прийняття даної під'їзної колії в експлуатацію.

Власник під'їзної колії має технічний паспорт, масштабний план під'їзної колії, поздовжній та поперечний профілі залізничних колій і креслення штучних споруд. У технічному паспорті та в додатках до нього вказується характеристика рейок, шпал, баласту, земляного полотна, штучних споруд, вагових приладів, пристроїв і механізмів, призначених для навантаження, вивантаження, очищення, промивання і підготовки для навантаження залізничних вагонів, маневрових пристроїв, лебідок, локомотивного і вагонного господарства, промислових станцій, гірок, напівгірок, витяжних колій, засобів СЦБ і зв'язку, які використовуються у поїзній і маневровій роботі, та інших пристроїв і механізмів, призначених для роботи з вагонами і локомотивами залізниць.

Один примірник цієї документації передається залізниці при прийнятті під'їзної колії в експлуатацію. Після здачі в експлуатацію нових об'єктів або їх ліквідації в технічний паспорт вносяться відповідні зміни, про що власники під'їзних колій повідомляють залізницю у декадний термін.

Отже, наведені законодавчі норми містять перелік документів, які можуть бути належними та допустимими доказами наявності у особи права власності на залізничну під'їзну колію.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказів дійшов правильного висновку про доведеність відповідачем належними засобами доказування факту набуття ним права власності на спірну під'їзну колію.

Так, право власності відповідача на залізничну під'їзну колію підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (цілісний майновий комплекс заводу), виданим 17.02.2012, з відомостями про перебування у його складі з/д гілки.

Правомірність видачі та дії свідоцтва про право власності на нерухоме майно підтверджується чинним рішенням виконкому Пересічанської селищної ради № 22 від 16.02.2012, на підставі якого вказане свідоцтво було видане.

Право власності на маслоекстракційний завод по насінню соняшника, однією із складових частин якого є залізнична гілка, зареєстроване у встановленому порядку (Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1232313 від 14.03.2013).

Відповідно до вимог Статуту залізниць України та Правил обслуговування залізничних під'їзних колій технічний паспорт на під'їзну залізничну колію розробляється її власником та надається залізниці. Водночас, технічний паспорт на об'єкт не є правовстановлюючим документом, але ідентифікує майно підприємства.

Як свідчать матеріали справи, з/д гілка відповідача, є залізничною під'їзною колією, технічні характеристики якої визначені в Технічному паспорті залізничної під'їзної колії ПрАТ «КОЛОС.» по станції Шпаківка Південної залізниці 01-13-СМП-164-ТП, виготовленому ТОВ «АГНІ НАБАТ» у 2013 році відповідно до Статуту залізниць України (том 1 аркуші справи 173-181), а також Технічному паспорті на з/д гілку смт. Пересічна, вул. Центральна, 1, виготовленому 26.02.2016 ПП «Оцінка і право» (том 1 аркуші справи 110-114).

З Технічного паспорту залізничної під'їзної колії ПрАТ «КОЛОС.» по станції Шпаківка Південної залізниці 01-13-СМП-164-ТП вбачається, що ця залізнична гілка складається з 4 колій загальною довжиною 892,75 метри, до складу якої входять стрілочні переводи №№1, 2, 3, 4, 5, а також те, що під'їзна колія ПрАТ «КОЛОС.» примикає стрілками №1 та №2 до з'єднувальної колії ТОВ «ЗАВОД «БЕРЕЗІВСЬКІ МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ» по станції Шпаківка (станом на момент складання паспорту в 2013 році - орендар колії ТОВ «Березовка»). Межею під'їзної колії ПрАТ «КОЛОС.» є сигнальні знаки «Межа під'їзної колії», що встановлені навпорти стиків рамних рейок стрілок №1 та №2. Відстань від вістря гостряка стрілки примикання №1 до сигнального знака «Межа під'їзної колії» складає 4,12 м, відстань від вістря гостряка стрілки примикання №2 до сигнального знака «Межа під'їзної колії» становить 4,28 м. Під'їзна колія знаходиться на балансі ПрАТ «КОЛОС.».

Вказані документальні докази, а також технічні характеристики з/д гілки відповідача дають підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що під'їзна колія відповідача складається з 4 колій різної спеціалізації, які складають єдину з/д гілку, включену до складу цілісного майнового комплексу (заводу), і ця підїзна колія відповідача безпосередньо не з'єднана із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією. Сполучення належної відповідачу на праві власності залізничної гілки із загальною мережею залізниць здійснюється через залізничну під'їзну колію, що перебуває у власності позивача ТОВ «Березовка».

Крім того, колегія суддів приймає до уваги те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 18.08.2016 у справі №922/2130/16, яке залишене в силі Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 та Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017, встановлено факт примикання залізничної під'їзної колії ПрАТ «КОЛОС.» стрілочними переводами №1 та №2 до залізничної під'їзної колії ТОВ «Березовка», а також те, що сполучення з/д гілки ПрАТ «КОЛОС.» із загальною мережею залізниць здійснюється через залізничну під'їзну колію, що перебуває у власності ТОВ «Березовка», і під'їзна колія взаємодіє, зокрема, з колією 1 через стрілочні переводи №1 та №2, які є власністю ПрАТ «КОЛОС.». Встановлені у справі №922/2130/16 фактичні обставини мали наслідком висновок суду про визнання укладеним між ПрАТ «КОЛОС.» та ТОВ «Березовка» договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії в редакції, якою врегульовано порядок експлуатації ПрАТ «КОЛОС.» частини під'їзної колії ТОВ «Березовка» довжиною 2123,61 метри.

Обставини встановлені вищенаведеними судовими рішеннями в силу вимог статті 35 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційними, оскільки стосуються особи, щодо якої встановлені ці обставини, отже не потребують повторного доказування.

Позивач в апеляційній скарзі на підтвердження факту наявності примикання до його підїзної колії двох підїзних колій ПрАТ «КОЛОС.» надав лист № 1020-416 від 01.02.2017, в якому Державна архітектурно-будівельна інспекція України повідомила представника ТОВ «Березовка» - ОСОБА_1 про результати перевірки обєкту - підїзної залізничної колії за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне, вул. Центральна, 1.

Однак зазначений лист не є належним та допустимим доказом в підтвердження існування у власності відповідача двох підїзних колій, оскільки цей документ носить інформативний характер, і наведені в ньому обставини спростовуються долученими до матеріалів справи документами, які свідчать про зворотне.

Доводи позивача щодо відсутності дозвільних документів на будівництво під'їзної колії відповідача спростовуються наступними фактами, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та в рішенні місцевого господарського суду.

Так, 27.01.2004 складено Комісійний акт щодо визначення місця та технічних умов примикання залізничної колії до ходової колії 1 (том 1 аркуші справи 95-97).

17.02.2004 Південною залізницею видані технічні умови № НТ-056/33 на будівництво залізничної колії (том 1 аркуш справи 94), у пункті 2 яких зазначено, що для забезпечення нормального транспортного обслуговування підприємства, залізниця встановлює таку технічну умову, як колійний розвиток підїзної колії, у тому числі обгінну колію.

Таким чином, Південною залізницею були встановлені вимоги щодо примикання колії відповідача, що будувалася відповідачем, до існуючої підїзної колії, власником якої з 2013 року став позивач.

Відповідно до отриманих ЗАТ «КОЛОС.» від Державної адміністрації залізничного транспорту «ПІВДЕННА ЗАЛІЗНИЦЯ» технічних умов на будівництво під'їзної залізничної колії на станції Шпаківка від 17.02.2004 № НТ-056/33, за завданням на розробку робочого проекту підїзної залізничної колії від станції Шпаківка Південної залізниці до ЗАТ «КОЛОС», в 2004 році ТОВ «Проектирование. Полиграфия» (ліцензія АА № 767157) розроблено «Робочий проект під'їзної залізничної колії від станції Шпаківка Південної залізниці до заводу ЗАТ «КОЛОС. « (том 2 аркуші справи 104-112).

На виконання вимог Статуту Залізниць України, комісією у складі представників Південної залізниці, ВАТ «Бермінводи», ЗАТ «КОЛОС.», проведено обстеження технічного стану під'їзної колії ЗАТ «КОЛОС.» на предмет прийняття її в постійну експлуатацію відповідно до телеграми № 1916 від 23.06.2004, за результатами якого складено та підписано відповідними уповноваженими особами ОСОБА_2 обстеження технічного стану під'їзної колії ЗАТ «КОЛОС.» (том 1 аркуш справи 93).

Наявним в матеріалах справи листом № 319 від 09.07.2004 підтверджується, що виявлені в ході комісійного обстеження технічного стану під'їзної колії ЗАТ «КОЛОС.» на предмет прийняття її в постійну експлуатацію зауваження, були повністю усунуті (том 1 аркуш справи 114).

Наслідком виконання відповідачем вимог залізниці стало прийняття підїзної залізничної колії відповідача в експлуатацію, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом РФ «Південна залізниця» ВП «Харківська дирекція залізничних перевезень» № ДН-2-1228 від 31.10.2016 (том 1 аркуші справи 92-97).

Доводи позивача про те, що залізнична гілка відповідача була побудована на земельній ділянці, яка не була відведена в натурі (на місцевості) та без дозволу власника на примикання до нерухомого майна, не знайшли свого підтвердження серед наявних у справі доказових матеріалів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, будівництво під'їзної залізничної колії відповідача відбувалось в межах реконструкції маслоекстракційного заводу по насінню соняшника в межах земельної ділянки площею 4.87 га, що перебувала у постійному користуванні відповідача згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія І-ХР №003246 від 12.04.2001 (том 1 аркуші справи 206-209). Вказані обставини ані позивачем, ані третьою особою - Пересічанською селищною радою не спростовані.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що належна відповідачу залізнична гілка (підїзна залізнична колія) не може вважатись самочинним будівництвом, оскільки на неї у встановленому порядку та за наявності всіх необхідних документів зареєстроване право власності, яке до того ж підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами під час розгляду даної справи.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України).

Таким чином, колегія суддів вважає, що за даних обставин справи відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача щодо зобов'язання ПрАТ «КОЛОС.» знести (демонтувати) під'їзну залізничну колію, яка входить у склад нерухомого майна - маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, оскільки право власності на зазначене майно набуте відповідачем на законних підставах та зареєстроване у визначеному законодавством порядку, і ці обставини ані позивачем, ані третьою особою не спростовані.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Березовка» послалось на те, що на момент укладання договору купівлі-продажу № 4197 від 08.10.2013 ним було візуально оглянуто залізничну колію, а продавець - ТОВ «БМВ лізинг» засвідчив, що прав на неї у третіх осіб немає, однак позивачу стало відомо про існування з'єднувальних гілок №№ 1, 2, що належать ПрАТ «КОЛОС.», з ходовою колією 1, яка стала власністю позивача.

Проте вказані твердження позивача обґрунтовано визнанні судом першої інстанції безпідставними, оскільки в технічних паспортах з/д гілки позивача чітко відображено примикання колії відповідача до колії позивача через стрілочні переводи №1 та №2, тому колегія суддів вважає, що станом на момент придбання підїзної колії позивачу було достеменно відомо про склад придбаного ним майна, про існування стрілочних переводів № 1 та № 2, а також про спірне примикання з/д гілки відповідача до підїзної колії позивача.

Окрім цього, в Технічному паспорті залізничних шляхів ЗАТ «КОЛОС.» Дергачівського району Харківської області, виготовленого в 2004 році ВАТ «Харківський проектно-вишукувальний інститут об'єктів транспорту» (), у пункті 1.3. зазначено, що «межею залізничних шляхів ЗАТ «КОЛОС.» є стик рамного рельсу стрілочного переводу № 1 для одного шляху та стик рамного рельсу стрілочного переводу № 2 для другого шляху» (том 2 аркуші справи 115-125).

Таким чином, всі наявні у справі докази підтверджують факт примикання з/д гілки відповідача до залізничної колії позивача стрілочними переводами №№1, 2 ще у 2004 році.

Крім того, положення Наказу Мінпромполітики України №70 від 15.02.2010 «Про затвердження Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств» встановлюють, що стрілочний перевід - пристрій, що служить для переведення рухомого складу з однієї колії на іншу та складається зі стрілок, хрестовин і сполучних колій між ними. Хрестовини можуть бути з нерухомим або рухомим осердям. Стрілка - частина стрілочного переводу, що складається з рамних рейок, вістряків та перевідного механізму.

Всі наявні у справі документальні матеріали свідчать про те, що примикання належної ПрАТ «КОЛОС.» з/д гілки до підїзної колії позивача здійснюється стрілочними переводами №1 та №2, оскільки саме дані пристрої слугують для спрямування рухомого залізничного складу на необхідну колію.

Вказане підтверджується, зокрема: 1) Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.02.2012, виданого на підставі Рішення Виконкому Пересічанської селищної ради №22 від 16.02.2012 (з Додатком); 2) технічними характеристиками з/д гілки, як складової маслоекстракційного заводу, що наведені в Технічному паспорті на з/д гілку в смт. Пересічна вул. Центральна, 1, від 26.02.2016; 3) Технічним паспортом із описом з/д гілки, де в розділі «Стрілочні переводи» серед складових пристроїв з/д гілки визначено стрілочні переводи №1 та №2; 4) технічними характеристиками з/д гілки, як залізничної під'їзної колії згідно з транспортним законодавством України, що містяться у технічному паспорті залізничної під'їзної колії ПрАТ «КОЛОС.» при станції Шпаківка, де в Розділі 2 вказано, що колія ПрАТ «КОЛОС.» примикає стрілочними переводами №1 та №2 до з'єднувальної колії ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» (станом на момент складання паспорту в 2013 році - орендар колії ТОВ «Березовка»), а в пункті 3.7. Розділу 3 Технічного паспорту зазначено, що на під'їзній колії експлуатуються нецентралізовані звичайні стрілочні переводи №№1-5; 5) Додатком 2 до Технічного паспорту, в якому міститься Відомість щодо стрілочних переводів, зокрема №1 та №2; 6) Розділом 1 Технічного паспорту під'їзної залізничної колії ТОВ «Березовка», де зазначено, що до колії 1 примикає під'їзна залізнична колія ПрАТ «КОЛОС. « стрілками №1 ПК20+84.00 та №2 ПК 21+56.10, які є власністю ПрАТ «КОЛОС. «; 7) Пунктом 3.5. «Стрілочні переводи», де зазначено, що під'їзна колія ТОВ «Березовка» взаємодіє - колія 1 стрілочні переводи №1 та №2 - власність ПрАТ «КОЛОС.».

Таким чином, стрілочні переводи №1 та №2 є пристроями у складі залізничної підїзної колії відповідача, яка входить до складу маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, що не потребувало введення їх в експлуатацію, як окремого об'єкту нерухомого майна. При цьому, колегія суддів приймає до уваги те, що в силу пункту 1.2. Наказу Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 «Про затвердження Правил обслуговування залізничних під'їзних колій» (статті 12, 64-77 Статуту) стрілка примикання і частина колії підприємства від стрілки примикання до знака «Межа під'їзної колії» перебуває в розпорядженні залізниці.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як зазначено в частини першій статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вимоги щодо належності та допустимості доказів закріплені в статті 34 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що закріплено в частині першій статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач не підтвердив жодними доказами, які б встановлювали, що з/д гілка (підїзна залізнична колія) відповідача, яка входить до складу цілісного майнового комплексу підприємства ПрАТ «КОЛОС.», підпадає під критерії визначення самочинного будівництва.

Отже, факт здійснення відповідачем самочинного будівництва спірного об'єкту нерухомого майна позивачем не доведений та не підтвердився в ході апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, оскільки предметом позову є вимога про зобов'язання відповідача знести (демонтувати) залізничні гілки №1 та №2, які входять у склад нерухомого майна - маслоекстракційного заводу по насінню соняшника, а за всіма обставинами справи факт наявності у власності відповідача саме двох залізничних гілок не знайшов свого підтвердження, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що позивачем не наведено індивідуальних ознак майна, яке підлягає знесенню (демонтажу).

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини справи щодо відсутності підстав, за якими виникають наслідки, передбачені статтею 376 Цивільного кодексу України, а також відсутність порушених прав позивача спірним майном відповідача, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та законним судове рішення місцевого господарського суду у даній справі про відмову у задоволені позову по суті заявлених вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до законодавства, право власності визначається як сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до абз. 3 пункту 1.1. Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, під'їзні колії з усіма спорудами і пристроями, локомотиви і вагони повинні утримуватися в повній справності згідно з чинними Правилами технічної експлуатації залізниць України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 16.01.1995 № 27, і Правилами технічної експлуатації підприємств.

За даних обставин справи та вимог законодавства, позивач, як власник під'їзної колії, використовуючи це майно, має право та обовязок утримувати його в належному стані та у повній справності, а також в силу вимог закону зобовязаний не порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, як законного власника іншої підїзної залізничної колії загальною довжиною 892,75 метри, що входить до складу маслоекстракційного заводу по насінню соняшника ПрАТ «КОЛОС.», і взаємодіє з під'їзною колією ТОВ «Березовка» через стрілочні переводи №1 та №2 (власність ПрАТ «КОЛОС.»).

Посилання позивача на те, що відповідач систематично вчинює йому перешкоди у користуванні під'їзною колією ТОВ «Березовка», жодним чином не стосуються даного спору, а тому колегією суддів відхиляються.

Наведені в апеляційних скаргах позивача та третьої особи доводи, не спростовують висновків, що викладені у рішенні суду першої інстанції, а тому вимоги скаржників задоволенню не підлягають.

Пунктом 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду прийняте при повному встановленні всіх фактичних обставин справи, зокрема, тих, що мають істотне значення для вирішення спору по суті, без жодних порушень норм процесуального права та у повній відповідності з нормами матеріального права, а тому підстави для його скасування у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 110 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Березовка», м. Харків залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 18.01.2017 у справі №922/3918/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Медуниця О.Є.