ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Справа № 920/1210/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 3/09 від 03 січня 2017 року;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №1022 від 22 грудня 2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №823 С/1-42) на рішення Господарського суду Сумської області від 20 лютого 2017 року у справі № 920/1210/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області, м. Суми,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1)Конотопська міська рада, м. Конотоп Сумської області

2)Сумська обласна рада, м. Суми

до Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м. Конотоп Сумської області,

про стягнення 191 737,55 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20 лютого 2017 року у справі № 920/1210/16 (суддя Левченко П.І.) позов задоволено; стягнуто з Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (41600, м. Конотоп, вул. Г. Тхора, 31, ідентифікаційний код 03352716) збитки в сумі 191737,55 грн., завдані державі внаслідок забруднення поверхневих вод, в доход місцевого бюджету Конотопської міської ради Сумської області (код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0008, ОКПО 37784555, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013) з врахуванням вимог статей 29, 691 Бюджетного кодексу України, а саме: 30 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зарахувати до Державного бюджету України та 70 % грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зарахувати в доход місцевого бюджету. Стягувач: Державна екологічна інспекція у Сумській області (40030, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, буд. 25, ідентифікаційний код 37970834). Боржник: Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (41600, м. Конотоп, вул. Г. Тхора, 31, ідентифікаційний код 03352716); стягнуто з Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (41600, м. Конотоп, вул. Г. Тхора, 31, ідентифікаційний код 03352716) на користь Державної екологічної інспекції у Сумській області (40030, м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, буд. 25, ідентифікаційний код 37970834) витрати по сплаті судового збору в сумі 2876,06 грн.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16 березня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

03 квітня 2017 року та 05 квітня 2017 року від Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшли відзиви на апеляційну скаргу (вх.№3571, вх.№3751)

11 квітня 2017 року від Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№3980).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2017 року залучено до розгляду у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1)Конотопську міську раду; 2)Сумську обласну раду; запропоновано Державній екологічній інспекції у Сумській області направити Конотопській міській раді та Сумській обласній раді копію позовної заяви; докази направлення надати до суду; Комунальному підприємству виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства направити Конотопській міській раді та Сумській обласній раді копію апеляційної скарги; докази направлення надати до суду; запропоновано Державній екологічній інспекції у Сумській області надати :-пояснення з приводу юридичних підстав застосування при розрахунку коефіцієнта "y" (проіндексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів) індексу інфляції за 2011 рік;розрахунок суми збитків з застосуванням коефіцієнта "y", індексованого починаючи з 2012 року; письмові докази звернення до Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства з питання отримання інформації про фактичні витрати зворотніх вод м-3/год підприємства; у звязку з чим було відкладено розгляд справи.

18 квітня 2017 року та 25 квітня 2017 року від Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшли пояснення по справі (вх.№4180,вх.№4496).

24 квітня 2017 року та 26 квітня 2017 року від Сумської обласної ради надійшли пояснення по справі (вх.№4447,вх.№4527).

25 квітня 2017 року повторним автоматичним розподілом справи №920/1210/16, у звязку з відпусткою судді Пелипенко Н.М., для розгляду справи сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А.

У судове засідання, яке відбулось 26 квітня 2017 року, з'явились представники позивача та відповідача. Інші учасники спору своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини спору.

В період з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності головного інженера, начальника ВТВ Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства ОСОБА_6 проведено планову перевірку по дотриманню вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

Актом планової перевірки від 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року встановлений факт скиду відповідачем після очистки зворотних вод з перевищенням нормативів граничнодопустимого скиду (ГДС) за період з 24 липня 2014 року по 04 грудня 2015 року в річку Єзуч, що призвело до її забруднення амонієм сольовим та БСК5 та є порушенням вимог статей 44, 70, 95, 101 Водного кодексу України.

Після цього Державною екологічною інспекцією у Сумській області було здійснено розрахунок розміру шкоди в загальній сумі 191737,55 грн відповідно до ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

У звязку з тим, що сума збитків не була сплачена відповідачем в добровільному порядку, Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулась з позовом про стягнення даної суми в судовому порядку.

Судом першої інстанції позовні вимоги з огляду на їх доведеність та фактичність було задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною позицією суду першої інстанції відповідач в обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає на помилковості розрахунку суми збитків; недоведеності факту наднормативного скиду забруднюючих речовин, виходячи з відсутності повноважень у фізичної особи ОСОБА_8 для участі у відборі проб, не підписання Акту уповноваженою особою позивача та непроведення атестації відомчої лабораторії відповідача.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Матеріалами справи підтверджується, що у період з 23 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року державною екологічною інспекцією у Сумській області проведено планову перевірку по дотриманню вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ОСОБА_5 1, а.с.69-73).

В ході проведення перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області було досліджено дозвіл на спеціальне водокористування УКР3295СУМ від 16 березня 2009 року, а також здійснено відібрання проб стічних вод для дослідження параметрів очистки, а також відібрана вода із.р.Єзуч вище і нижче очисних спору. Результати аналіз наведено в таблиці (ОСОБА_5 1, а.с.69 на обороті). Крім того представниками державної інспекції з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відібрано проби зворотних вод, результати аналізу яких визначено в Протоколі вимірювання показників складу та властивостей вод №52-07-14 від 29 липня 2014 року (ОСОБА_5 1, а.с.17-18).

За результатами проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства державною інспекцією з охорони навколишнього природного середовища Сумської області виявлено порушення вимог законодавства, зокрема здійснення скиду стічних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС по наступним показникам: фосфати, ХСК,БСК5, амоній, завислі речовини, сухий залишок, сульфати, що є порушенням ст..ст. 44, 70, 95 Водного кодексу України, ПКМУ від 25 березня 1999 року № 465 (ОСОБА_5 1, а.с. 72 на обороті)

Після цього у період з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області повторно було проведено планову перевірку по дотриманню вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. Результати проведення якої відображено в Акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів, що поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (ОСОБА_5 1, а.с.10-13).

Під час проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства державною інспекцією з охорони навколишнього природного середовища Сумської області досліджено дозвіл на спеціальне водокористування УКР 3295 СУМ від 16 березня 2009 року з терміном дії до 01 січня 2015 року, відповідно до якого обєм водовідведення становить 2800 тис.м3/рік або 319,6 м3/годину (ОСОБА_5 1, а.с.10 на обороті). Крім того представниками державної інспекції з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відібрано проби зворотних вод, результати аналізу яких визначено в Протоколі вимірювання показників складу та властивостей вод №15-12-15 від 09 грудня 2015 року (ОСОБА_5 1, а.с.21-22).

За наслідками проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства державною інспекцією з охорони навколишнього природного середовища Сумської області виявлено порушення вимог законодавства, зокрема здійснення скиду зворотних вод після очисних споруд з перевищенням нормативів ГДС: випуск №1: завислі речовини, амоній сольовий, БСК5, фосфати, залізло; випуск №2: сухий залишок, нітрати, нітрити, що є порушенням ст.ст. 44, 70, 95, 101 Водного кодексу України (ОСОБА_5 1, а.с.13).

Враховуючи результати аналізу яких визначено в Акті відбору проб вод від 24 липня 2014 №52-07-14 (ОСОБА_5 1, а.с.15-16), результати аналізу яких визначено в Акті відбору проб вод від 03 грудня 2015 року №15-12-15 (ОСОБА_5 1, а.с.19-20) та дані відомчого інструментально-лабораторного контролю, що здійснювався відомчою лабораторією підприємства за вказаний період державною інспекцією з охорони навколишнього природного середовища Сумської області здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним обєктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ОСОБА_5 1, а.с.14) та встановлено суму збитків в розмірі 191 737, 55 грн.

Проте, сума збитків Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства не відшкодована, у звязку з чим Державна екологічна інспекція у Сумській області звернувся з вимогою про погашення даної суми збитків в судовому порядку.

Згідно до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до статті 6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Згідно ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" об'єктами правової охорони навколишнього природного середовища, які підлягають державній охороні і регулюванню використання на території України є: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

За приписами частини 1 статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Статтею 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

За ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов'язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони, зокрема, за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Підприємства, установи і організації, що мають накопичувачі промислових забруднених стічних чи шахтних, кар'єрних, рудникових вод, зобов'язані впроваджувати ефективні технології для їх знешкодження і утилізації та здійснювати рекультивацію земель, зайнятих цими накопичувачами.

Скидання цих вод у поверхневі водні об'єкти здійснюється згідно з індивідуальним регламентом, погодженим з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища (стаття 74 Водного кодексу України).

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, у тому числі, скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлює ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року № 389, відповідно до якої, а саме за формулою 12, наведеною в п. 7.1 ОСОБА_7, і розрахована заявлена до стягнення шкода.

Відповідно до пункту 2.1 ОСОБА_7 наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об'єкт з перевищенням ГДС вважаються:

скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством;

скиди забруднюючих речовин внаслідок порушення регламенту санкціонованого скиду зворотних вод з перевищенням за окремими показниками нормативів ГДС регламенту;

скиди забруднюючих речовин внаслідок аварійного скиду зворотних вод;

самовільний скид зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

Факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковим методом (пункт 2.2 ОСОБА_7).

З моменту встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС до повного його припинення проби води відбираються не менше трьох разів (пункт 2.4 ОСОБА_7).

З матеріалів справи вбачається, що перший факт скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС встановлений під час проведення державною екологічною інспекцією у Сумській області перевірки у період з 23 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року.

Зокрема інспекцією було досліджено Дозвіл на спеціальне водокористування УКР 3295 СУМ від 16 березня 2009 року (ОСОБА_5 1, а.с.30-32) та встановлено, що гранично допустимий скид ГДС речовин із стичними водами у водний обєкт (г/годину, т/рік) 2800 тис.м 3/рік затверджено гранично-допустимі концентрації речовин мг/дм3 у воді

БСК5-15,00

Завислі речовини-15,00

Азот амонійний-3,9

Нітрити-0,2

Нітрати-10,00

Сульфати-70,00

Хлориди -120,00

Фосфати-2,5

ХСК-80,00

Мінералізація-457,00

Залізо-0,6

АПАР-0,3

Нафтопродукти- 0,1

Протоколом вимірювання показників складу та властивостей вод №52-07-14 від 29 липня 2014 року (ОСОБА_5 1, а.с.17-18) за результатами відбору проб води від 24 липня 2014 року в графі " Скид зворотних вод з очисних споруд КП ВУВКГ м.Конотоп в р.Єзуч" (ОСОБА_5 1, а.с.17 на обороті) підтверджується перевищення гранично -допустимого рівня концентрації речовин, зокрема БСК, Завислих речовин, Азоту амонійного, Сульфатів, Фосфатів, ХСК.

Таким чином, встановлення 24 липня 2014 року за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, перевищення гранично -допустимого рівня концентрації речовин в воді, свідчить про доведення факту наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами на вказану дату.

Другий факт скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС встановлений під час проведення державною екологічною інспекцією у Сумській області перевірки у період з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року

Так інспекцією було досліджено Дозвіл на спеціальне водокористування УКР 0165 СУМ від 19 грудня 2014 року (ОСОБА_5 1, а.с.33-36) та встановлено, що гранично допустимий скид ГДС речовин із стичними водами у водний обєкт (г/годину, т/рік) складає 2643,37 тис.м 3/рік, 301, 8 м3/годину. Затверджено гранично-допустимі концентрації мг/дм3

БСК5-15,00

Завислі речовини-15,00

Азот амонійний-7,0

Нітрити-0,65

Нітрати-10,00

Сульфати-45,00

Хлориди -75,00

Фосфати-3,0

ХСК-80,00

Мінералізація-650,00

Залізо-0,4

АПАР-0,15

Нафтопродукти- 0,05

Протоколом вимірювання показників складу та властивостей вод №15-12-15 від 09 грудня 2015 року (ОСОБА_5 1, а.с.21-22) за результатами відбору проб води від 03 грудня 2015 року в графі " Випуск №1 зворотних вод з очисних споруд КП ВУВКГ м.Конотоп в р.Єзуч" (ОСОБА_5 1, а.с.21 на обороті) підтверджується перевищення гранично -допустимого рівня концентрації речовин, зокрема БСК5, Завислих речовин, Азоту амонійного, Фосфатів, заліза

Отже, встановлення 03 грудня 2015 року за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, перевищення гранично -допустимого рівня концентрації речовин в воді, свідчить про доведення факту наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами на вказану дату.

Крім того з даних про фактичні та затверджені скиди забруднюючих речовин із зворотними водами в річку Єзуч випуск №1 (ОСОБА_5 1, а.с.23), наданих атестованою лабораторією підприємства (із зазначенням дати відбору проб) г/м3 вбачається перевищення затвердженої гранично-допустимої концентрації г/м3 у воді речовин

БСК5-за даними відбору 19 серпня 2014 року, 21 жовтня 2014 року, 20 січня 2015 року, 22 березня 2015 року, 21 липня 2015 року, 20 жовтня 2015 року,

Завислих речовин- за даними відбору 19 серпня 2014 року, 21 жовтня 2014 року, 20 січня 2015 року, 22 березня 2015 року, 21 липня 2015 року, 20 жовтня 2015 року,

Азоту амонійного- за даними відбору 19 серпня 2014 року, 21 жовтня 2014 року, 20 січня 2015 року, 22 березня 2015 року, 21 липня 2015 року, 20 жовтня 2015 року,

Сульфату- за даними відбору 20 жовтня 2015 року,

ХСК- за даними відбору 21 жовтня 2014 року, 20 січня 2015 року, 21 липня 2015 року.

Відтак, результатами інструментально-лабораторного дослідження фактичних скидів забруднюючих речовин із зворотними водами в річку Єзуч, наданими атестованою лабораторією підприємства підтверджується перевищення гранично -допустимого рівня концентрації речовин в воді, що свідчить про доведення факту наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами на вказані дату.

В даному випадку факт наднормативного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами внаслідок перевищення встановленого нормативу ГДС з 24 липня 2014 року по 03 грудня 2015 року підтверджується, Протоколом вимірювання показників складу та властивостей вод №52-07-14 від 29 липня 2014 року (ОСОБА_5 1, а.с.17-18) за результатами відбору проб води від 24 липня 2014 року; Протоколом вимірювання показників складу та властивостей вод №15-12-15 від 09 грудня 2015 року (ОСОБА_5 1, а.с.21-22) за результатами відбору проб води від 03 грудня 2015 року, та даними щодо фактичних та затверджених скидів забруднюючих речовин із зворотними водами в річку Єзуч випуск №1 (ОСОБА_5 1, а.с.23), наданих атестованою лабораторією підприємства.

Таким чином, протиправна поведінка відповідача за період з 24 липня 2014 року по 03 грудня 2015 року полягає у скиданні стічних вод у водні об'єкти з перевищенням нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

З приводу наявності шкоди, спричиненої протиправною поведінкою відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 1 Водного кодексу України: використання води - це процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб; водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарстваЦією статтею визначено, що водний об'єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); а водні ресурси - обсяги поверхневих, підземних і морських вод відповідної території, водоносний горизонт - однорідна пластова товща гірських порід, де постійно знаходяться води.

За приписом статті 6 цього Кодексу води (водні об'єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування.

В той же час перевищення нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин спричинює забруднення водного обєкту. Найважливішим наслідком забруднення води є потрапляючи у зниження її якості.

Якість води - це сукупність фізичних, хімічних, біологічних та бактеріологічних показників, які обумовлюють придатність води для використання у промисловому виробництві, побуті тощо.

Це виявляється у зміні її фізичних властивостей (прозорості, запаху, присмаку) та хімічного складу (кислотності, кількості органічних та мінеральних домішок, вмісту отруйних речовин тощо), у зменшенні вмісту у воді кисню, зміні кількості і видового складу мікроорганізмів, появі хвороботворних бактерій. Отже, забруднення природних вод може призвести до того, що вони стають непридатними для пиття, купання, а інколи і для технічних потреб. Як правило, забруднена вода непридатна і для використання у промисловості, оскільки порушує нормальний хід технологічного процесу, знижує якість вироблюваної продукції

Відтак, шкода полягає у забрудненні водного обєкту, що спричиняє зниження якості води та стає загрозою її придатності для споживання, технічних потреб, технологічного процесу тощо.

Згідно із законодавством станом на момент вчинення правопорушення, проведення перевірки та здійснення позивачем розрахунку, порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами здійснюється відповідно до ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - ОСОБА_7), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 року № 767/16783, затвердженої наказом Мінприроди від 20.07.2009 року за № 389.

Згідно до пункут 7.1. ОСОБА_7 розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об'єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, грн, здійснюється за формулою

З = Ккат х КР х kз х [(Мi1 х уi1) + (Мi2 х уi2) + ...(Мim х уim)],

де Ккат - коефіцієнт, що враховує категорію водного об'єкта, який визначається згідно з додатком 2;

КР - регіональний коефіцієнт дефіцитності водних ресурсів поверхневих вод, який визначається згідно з додатком 3;

kз = 1,5 - коефіцієнт ураженості водної екосистеми;

m - кількість забруднюючих речовин у зворотних водах;

Мi - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об'єкт зі зворотними водами, т;

i - питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, віднесений до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т, який визначається за формулою

у i = у х Аi,

де у - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у поточному році, грн/т, який визначається за формулою

у= уП х I/100,

де уП - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, грн/т;

I - індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік, %;

Аi - безрозмірний показник відносної небезпечності i-ї забруднюючої речовини, який визначається із співвідношення за формулою

Аi = 1/ГДКі,

де ГДКi - безрозмірна величина, чисельно рівна ГДКi забруднюючої речовини у воді водного об'єкта відповідної категорії.

Для речовин, за якими відсутня величина граничнодопустимої концентрації, показник відносної небезпечності Аi приймається рівним 500, а при ГДК "відсутність" - 10000.

Проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів (У) у 2011 році становить 766,96 грн/т.

З 2012 року щорічно здійснюється індексація питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, віднесеного до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т.

З наданого Державною екологічною інспекцією у Сумській області розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним обєктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (ОСОБА_5 1, а.с.14) вбачається правомірність встановлення кожного коефіцієнту при обрахуванні загального розміру відшкодування збитків, заподіяних водним об'єктам (крім морських вод)(З), скиданням стічних вод у водні об'єкти з перевищенням нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин БСК5, амонія сольового.

Таким чином загальний розмір збитків складає 191 737, 55 грн.

На підставі зазначеного колегія суддів встановлює доведеність позивачем наявності шкоди у вигляді забрудненні водного обєкту, а також розміру даної шкоди.

У пункті 1.6 Роз'яснень Вищого Господарського суду України № 02-5/744 від 27 червня 2001 року "Про деякі питання вирішення спорів, пов'язаних з застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища" визначено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, саме відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Втім відповідачем у належний спосіб не було доведено існування жодних обєктивних обставин, які спричинили скидання стічних вод у водні об'єкти з перевищенням нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що свідчить про наявність саме його вини у забрудненні водного об'єкту.

За таких обставин доведено з боку позивача і наявність причинного зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, оскільки саме у звязку з недотриманням вимог дозволу на спеціальне водокористування в частині затвердженої гранично-допустимої концентрації скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами, було спричинено шкоду водному об'єкту, у вигляді його забруднення хімічними речовинами в недопустимій концентрації.

Враховуючи все вищенаведене колегія суддів встановила наявність в діях відповідача усіх елементів складу делікту, а саме:

-протиправна поведінка відповідача полягає у скиданні стічних вод у водні об'єкти з перевищенням нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин., що суперечить вимогам статті 70, 74 Водного кодексу України, ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища";

-шкідливий результат такої поведінки (шкоди) полягає у забрудненні водного обєкту, що спричиняє зниження якості води та стає загрозою її придатності для споживання, технічних потреб, технологічного процесу тощо;

-причинний зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою зумовлений тим, що у звязку з недотриманням вимог дозволу на спеціальне водокористування в частині затвердженої гранично-допустимої концентрації скиду забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами, було спричинено шкоду водному об'єкту, у вигляді його забруднення хімічними речовинами в недопустимій концентрації

-вина особи, яка заподіяла шкоду презюмується, оскільки відповідачем не було доведено існування жодних обставин які спричинили скидання стічних вод у водні об'єкти з перевищенням нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин .

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторони за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК, колегія суддів встановила наявність правових підстав для стягнення з відповідача збитків. За таких обставин вимога позивача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" з приводу неправомірності розрахунку позивачем суми збитків огляду на наступне.

На думку відповідача, Державною екологічною інспекцією у Сумській області безпідставно застосовано при розрахунку суми збитків, зокрема визначення маси наднормативного скиду забруднюючих речовин, показник фактичних витрат зворотних вод "Qіф" виходячи з ліміту забору та використання води, встановленого дозволом на спеціальне водокористування, а не даних первинної документації (журнали обліку за формами ПОД-11, ПОД-13), що суперечить ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків.

Однак такий аргумент сторони не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки пункт 5.7 ОСОБА_7 прямо передбачає можливість встановлення розміру фактичних витрат зворотних вод на основі даних ліміту забору та використання води.

Так, пункт 5.7 ОСОБА_7 встановлює альтернативні та самостійній способи визначення розміру фактичних витрат зворотних вод.

В контексті вказаного відповідач також вважає неприпустимим застосування розміру фактичних витрат зворотних вод (301, 8 м2/год) на основі даних ліміту забору та використання води згідно дозволу на спеціальне водокористування № УКР 0165СУМ від 19 листопада 2014 року, оскільки відповідний дозвіл набрав чинності лише з 19 грудня 2014 року, а відтак не може застосовуватись до спірних правовідносин до вказаної дати.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно Дозволу на спеціальне водокористування УКР 3295 СУМ від 16 березня 2009 року (ОСОБА_5 1, а.с.30-32) гранично допустимий скид ГДС речовин із стичними водами у водний обєкт (г/годину, т/рік) складає 2800 тис.м 3/рік. У відповідності до дозволу на спеціальне водокористування № УКР 0165СУМ, який набрав чинності з 19 грудня 2014 року, гранично допустимий скид ГДС речовин із стичними водами у водний обєкт (г/годину, т/рік) складає 2643,37 тис.м 3/рік, 301, 8 м3/годину.

При розрахунку маси наднормативного скиду забруднюючих речовин позивачем дійсно було застосовано показник фактичних витрат зворотних водв розмірі 301, 8 м2/год, згідно дозволу на спеціальне водокористування № УКР 0165СУМ від 19.11.2014 року. Однак обрання позивачем меншого розміру витрат зворотних вод: 301,8 м3/годину замість 319,6 м3/годину, зумовило нарахування меншої суми збитків, що в жодному випадку не порушує права відповідача.

При цьому суд приймає до уваги пояснення позивача, що фактичний обєм скидання зворотних вод в різний час на протязі доби водовідведення суттєво відрізняється, зокрема наявні так звані "ранковий" та "вечірній" піки, які повязані зі збільшенням водовикористання основним абонентом, яким є населення, і як наслідок, фактичної витрати води та обєму скидання зворотних вод, а також "денний" та "нічний" мінімуми які повязані зі зменшенням водовикористання основним абонентом, яким є населення, і як наслідок, зменшенням фактичної витрати води та обєму скидання зворотних вод, у звязку з чим актуально використовувати науково-обґрунтований показник фактичної витрати зворотних вод 301,8 м3/годину, який враховує дані коливання обємів скиду і визначений спеціалізованою організацією - Північно-східним науковим центром Національної академії наук України під час розробки проекту нормативів ГДС та прямо передбачений умовами дозволу на спеціальне водокористування № УКР 0165СУМ від 19.11.2014 року з терміном дії до 19.12.2017 року.

Вищенаведене свідчить про правомірне застосування позивачем показника фактичних витрат зворотних вод "Qіф".

Крім того апелянт зазначає на необхідності проведення розрахунку суми збитків виходячи з застосування коефіцієнта "Уi" питомого економічного збитку від забруднення водних i ресурсів, віднесений до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т, станом на 2014, тобто на момент вчинення правопорушення .

Згідно пункту 7.1 ОСОБА_7 Уi - питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, віднесений до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т, який визначається за формулою

у= у х Аi.

Даний пункт ОСОБА_7 прямо передбачає, що питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів розраховується виходячи з показника У індексованого питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів у поточному році.

Виходячи з того, що індексація показника "У" повинна відповідати даним поточного року, тобто року виявлення правопорушення та стягнення збитків, позивач правомірно застосував показник економічного збитку від забруднення водних ресурсів за 2015 рік.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, що Методикою не передбачено здійснення розрахунку збитків за кожний окремий рік (період) в залежності від індексу інфляції та інших факторів.

В обґрунтуванні апеляційної скарги відповідач зазначає, що акт планової перевірки від 01.12.2015-21.12.2015 року, в порушення вимог частини шостої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", не підписаний субєктом господарювання або уповноваженою ним особою. Наявний у акті підпис директора КП ВУВКГ ОСОБА_9 свідчить лише про отримання примірника акта в порядку, встановленому абзацом 7 частини шостої статті 7 зазначеного Закону, а не про підписання акта у розумінні абзацу 3 частини шостої статті 7 цього Закону.

З Акту планової перевірки від від 23.07-01.08.2014 року ,01 грудня 2015 року -21 грудня 2015 року вбачається, що відповідачем акти перевірок підписувались без будь-яких зауважень стосовно їх форми, змісту чи повноважень представників суб'єкта господарювання, які були присутніми при перевірці. Підпис директора КП ВУВКГ м. Конотоп ОСОБА_9 міститься у графі, яка поєднує ідентифікацію підписувача та його згоду з текстом документа, а також відомості щодо факту отримання примірника Акту.

Частина 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачає, що в останній день перевірки два примірника акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином підпис директора КП ВУВКГ м. Конотоп ОСОБА_9 свідчить про погодження останнього зі змістом даних актів та фактом отримання примірника Акту.

Одночасно в апеляційній скарзі відповідач в якості підстави для відмови в задоволенні позовних вимог зазначає на відсутності повноважень у фізичної особи ОСОБА_8 для участі у відборі проб.

Встановленою наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.04.2013 року № 179 формою акту відбору проб вод, зазначається, що акт при відборі проб вод підписується представником суб'єкта господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що Акт відбору про вод від 03 грудня 2015 року № 15-12-15 від сторони відповідача був підписаний начальником лабораторії відповідача ОСОБА_8, яка є посадовою особою відповідача, та перебуває з ним в трудових відносинах, що підтверджується наданою представником відповідача посадовою інструкцією та наказом від 25.06.2013 № 28-п про продовження строку дії трудового договору.

Судова колегія зауважує, що відповідач, стверджуючи про відсутність відносин представництва між фізичною особою ОСОБА_8 та Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, помилково ототожнює інститут представництва передбачений вимогами цивільного законодавства та участь представника підприємства при відбору проб. В даному випадку законодавство не вимагає наявності окремої довіреності, наказу, тощо, оскільки достатнім є наявність у такої особи статусу посадової особи підприємства .

Доводи Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства стосовно неможливості застосування при здійсненні розрахунку розміру відшкодування збитків вимірів, виконаних лабораторією відповідача до 26.05.2015 року (13.08.2014 року, 21.10.2014 року, 20.01.2015 року та 17.03.2015 року) з огляду на непроведення атестації відомчої лабораторії відповідача спростовуються свідоцтвом про атестацію № 39 (чинне до 21.08.2018 року), яким підтверджується атестація лабораторії відповідача на право проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду. Посилання апелянта на неприпустимість врахування свідоцтва про атестацію № 39, з огляду на його видання неуповноваженим органом - ТОВ "РУДМАГ", термін дії атестації якого згідно Свідоцтва № ГОМС від 06.11.2009 року закінчився 05.11.2012 року і не був продовжений, є недоведеними, оскільки відповідачем не було надано доказів анулювання свідоцтва про атестацію № 39 з визначених підстав.

В той же час, колегія суддів зауважує на неповному дослідженні судом першої інстанції п.4 ч.1 статті 691 Бюджетного кодексу України.

У відповідності до п.4 ч.1 статті 691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків; бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

В порушення вимог п.4 ч.1 статті 691 Бюджетного кодексу України та п.4 ч.1 та ч.7 статті 84 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині оскаржуваного рішення лише вказано на необхідності стягнення суми коштів збитки в сумі 191737,55 грн в доход місцевого бюджету Конотопської міської ради Сумської області та подальшого розмежування вказаної суми між державним бюджетом, місцевим та обласним бюджетом, тобто не міститься як пропорційного співвідношення між спеціальними фондами Конотопської міської ради (50%), Сумської обласної ради (20%) і Державного бюджету України (30%), так і визначення конкретних сум стягнення, які наразі мають становити 95 868, 77 грн (місцевий бюджет), 38 347,51 грн (обласний бюджет) та 57 521, 26 грн (Державний бюджет України) відповідно.

Таким чином резолютивна частина оскаржуваного рішення підлягає уточненню як така, що містить елементи умовного рішення, оскільки остаточне стягнення грошових коштів поставлено у залежність від настання певних обставин (подальшого розмежування коштів), що унеможливить виконання судового рішення або може суттєво утруднити його виконання. Відтак рішення в даній частині підлягає зміні.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції не відповідають в повній мірі приписам законодавства рішення Господарського суду Сумської області від 20 лютого 2017 року у справі № 920/1210/16 підлягає зміні в частині пункту 2 резолютивної частини рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Сумської області від 20 лютого 2017 року у справі № 920/1210/16 змінити, виклавши пункт 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути з Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (41600, м. Конотоп, вул. Г. Тхора, 31, ідентифікаційний код 03352716) збитки в сумі 191737,55 грн, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 57 521, 26 грн - до спеціального фонду Державного бюджету України; 38 347,51 грн - спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради; 95 868, 77 грн - до місцевого бюджету Конотопської міської ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Конотопської міської ради, код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 0008, ОКПО 37784555, в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013."

В іншій частині рішення Господарського суду Сумської області від 20 лютого 2017 року у справі № 920/1210/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2017 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий