ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.2017 Справа № 904/4278/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИКА УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС"

про стягнення коштів у розмірі 21 286,27 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_2, дов. № б/н від 04.05.17р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 19 500,00 грн. основного боргу, 411,65 грн. збитків від інфляції, 133,03 грн. - 3 % річних, 1 241,59 грн. - пені., мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині поставки товару.

Відповідач позов заперечує, зазначає, що платіжним дорученням №3210 від 22.12.16р. Позивачем сплачені на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 19 500,00 грн. ОСОБА_3 Відповідач в передбачений договором строк Позивачеві не передав. У Позивача відсутні законні підстави для нарахування 3 % річних та збитків від інфляції. Додаткові пояснення та документи у Відповідача відсутні. Справу просить розглядати без участі його представника.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.16р. Сторонами укладено Договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за паливними картками №148-14/16 (далі Договір), за п.2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник (Відповідач) зобовязався поставити Замовникові (Позивачеві) паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких воно обліковується, організовувати та забезпечувати відпуск ПММ Замовникові або Довіреній особі Замовника на підставі Паливних карток, а Замовник зобовязався приймати та оплачувати надані Постачальником Паливні картки та ПММ.

Відповідно до п. 2.2. Договору асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ і Паливних карток, визначаються у Рахунках, які виставляються Постачальником та сплачуються Замовником згідно з цим Договором.

Відпуск ПММ Постачальником Замовникові відбувається через мережу АЗС після отримання позитивних Авторизаційних відповідей по Паливним карткам через Термінал (п.2.4. Договору).

Згідно з п. 4.1.1. Договору Постачальник зобовязаний в термін не більше 3-х робочих днів з моменту надходження коштів за Паливні картки на поточний рахунок, надати Замовникові Паливні картки.

Відповідно до п. 4.1.3. Договору Постачальник зобовязаний у строк не більше 2-х банківських днів з дня надходження коштів за ПММ на поточний рахунок (в повному обсязі за відповідним рахунком) Постачальника забезпечити поповнення Основної Паливної картки Замовника.

Замовник оплачує Постачальникові Паливні картки, згідно з відповідним рахунком, протягом одного банківського дня із дати оформлення такого рахунку від Постачальника (п.5.1. Договору).

Замовник оплачує Постачальникові вартість ПММ, вказаного у відповідному рахунку, протягом одного банківського дня із дати оформлення такого рахунка від Постачальника (п.5.2. Договору).

При ненадходженні оплати у термін, вказаний у п.5.1. та 5.2. Договору, Постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок Замовника або здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок Постачальника з наступним переоформленням відповідного рахунку на оплату. У разі відмови Замовника отримати товар за новими цінами, Постачальник повертає отримані грошові кошти на розрахунковий рахунок Замовника, а Договір з такої дати вважається розірваним (п.5.4. Договору).

22.12.16р. сторонами досягнуто згоди щодо виду товару дизпаливо Energy в кількості 1000 л, ціна за одиницю 19,50 грн., а також загальної вартості поставки 19 500,00 грн.

На виконання умов Договору, Відповідачем виставлено Позивачеві на оплату рахунок-фактуру №0148/1001463 від 22.12.16р., за яким Позивач перерахував на банківський рахунок Відповідача 19 500,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №3210 від 22.12.16р. та не заперечується Відповідачем.

Відповідач, обумовлений Договором ОСОБА_3, Позивачеві не передав.

30.12.16р. Позивач на адресу Відповідача направив лист №3912 від 29.12.16р. з вимогою про повернення сплачених коштів за ПММ у розмірі 19 500,00 грн., який отримано Відповідачем 05.01.17р., що підтверджується бланком поштового відправлення №985.

За даними Позивача, зазначений лист Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

23.03.17р. сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків, за яким борг Відповідача перед Позивачем становить 19 515,00 грн.

З посиланням на Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" Позивач на прострочений борг Відповідача нарахував пеню 1 241,59 грн. за період прострочки з 12.01.17р. до 04.04.17р.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, Позивач на прострочений борг Відповідача нарахував 3 % - 133,03 грн. за період прострочки з 12.01.17р. по 04.04.17р. та 411,65 грн. - збитків від інфляції за січень-лютий 2017р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч.1 ст. 665 ЦК України).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч.1 ст. 665 ЦК України).

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач, позов заперечує, зазначаючи, що кошти у розмірі 19 500,00 грн. від Позивача отримав, однак ОСОБА_3 не поставив.

Оскільки Відповідачем ОСОБА_3 у передбачений Договором строк Позивачеві не переданий, що не заперечується Відповідачем, а грошові кошти за непоставлений ОСОБА_3 отримані, то в силу ч. 1 ст.665, ч.2 ст. 693 ЦК України Покупець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення суми попередньої оплати.

Крім основного боргу, Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у сумі 1 241,59 грн., 3% річних 133,03 грн., збитки від інфляції 411,65 грн.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки Договором не визначено порядок нарахування пені, то вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення річних й індексу інфляції Позивачем заявлені безпідставно, оскільки ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено відповідальність за невиконання саме грошового, а не будь-якого іншого зобовязання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягають 19 500,00 грн. - боргу, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС", 49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 40-А (код 39726851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛОГІСТИКА УКРАЇНА", 61105, м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 45 (код 38879328) 19 500,00 грн. боргу, 1 465,73 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2017

Суддя С.Г. Юзіков