ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"03" травня 2017 р.№ 916/1017/17

Суддя господарського суду Одеської області Демешин О. А. розглянувши позовну заяву вх. № 1079/17 від 27.04.2017 року за позовом Приватного підприємства „АГРО-АДМІРАЛ" до індивідуального підприємця ОСОБА_1 (Російська Федерація) про стягнення 1065200 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство „АГРО-АДМІРАЛ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до індивідуального підприємця ОСОБА_1 (Російська Федерація) про стягнення 1065200 грн. боргу внаслідок не виконання грошового зобов'язання щодо оплати за поставлений товар на підставі Контракту № 62/16 від 01.11.2016 року.

В якості підстав для звернення з цим позовом до господарського суду Одеської області позивач вказав п. 6.1. укладеного між сторонами Контракту та ст. 32, 44 Закону України „Про міжнародне приватне право".

Проте, суд вважає таку позицію позивача хибною, з огляду на наступне:

Так, згідно Роз'яснень Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" від 31.05.2002р. №04-5/608, за статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону. Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК.

У випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин, господарський суд на підставі статті 4 ГПК застосовує це право у вирішенні спору. При цьому за приписами частин 3 та 4 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" вибір права може бути здійснений щодо угоди (правочину) в цілому або її окремої частини. Вибір права стосовно окремих частин угоди повинен бути явно вираженим.

Відповідно до ч. 2, ст. 15 розділу ІІІ ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Проте, п. 6.1. Контракту укладеного між сторонами, на який посилається Позивач, не передбачено підсудність спорів, що можуть виникнути при виконання Контракту саме господарському суду Одеської області. Вказаним пунктом передбачена лише відповідальність за не виконання, або не належне виконання Контракту, тобто не підсудність, а порядок нарахування штрафних санкцій, їх граничний розмір тощо.

Таким чином, сторонами реалізовано право у відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Таким чином, сторонами Контракту, неналежне виконання якого є предметом спору, не було передбачено підсудність даного спору господарському суду Одеської області.

Також безпідставним є і посилання Позивача на 32, 44 Закону України „Про міжнародне приватне право".

Оскільки вказаними статті стосуються сфера дії права, що застосовується до договору, охоплює питання дійсності договору, його тлумачення, виконання, наслідків невиконання або неналежного виконання, припинення, наслідків недійсності договору, а також прав і обов'язків сторін та відступлення права вимоги й переведення боргу згідно з договором.

Статтями 76 вищевказаного Закону передбачені підстави визначення підсудності справ судам України та випадки виключної підсудності. Серед іншого, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України та інше в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Статтею 77 Закону встановлено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом:

1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об'єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об'єкт;

2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні;

3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання;

4) якщо спір пов'язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні;

5) якщо спір пов'язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців;

6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України;

7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України;

8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні;

9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України;

10) в інших випадках, визначених законами України.

Спір за позовом Приватного підприємства „АГРО-АДМІРАЛ" до індивідуального підприємця ОСОБА_1 (Російська Федерація) про стягнення 1065200грн. не відноситься до випадків виключної підсудності господарським судам України, оскільки є спором про неналежне виконання договірного зобов'язання.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Таким чином, у прийняті позову слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Додаток: позовна заява та додані до неї матеріали.

Суддя О.А. Демешин