ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 916/367/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі Філії „Інфоксводоканал

до відповідача: Комунального підприємства „Житлово-комунальний сервіс „Пересипський

про стягнення 17529,47грн.

Суддя: Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності від 11.10.2016р.; ОСОБА_2, згідно довіреності від 17.03.2017р.

від відповідача: ОСОБА_3, згідно довіреності від 03.01.2017р.

В засіданні 25.04.2017р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності від 11.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3, згідно довіреності від 03.01.2017р.

Суть спору: про стягнення з КП „ЖКС „Пересипський на користь ТОВ „Інфокс в особі Філії „Інфоксводоканал» 17529,47грн. заборгованості за послуги з водопостачання для поливу при будинкових територій та зелених насаджень за період з 01.04.2014р. по 01.10.2016р. по договору №31П від 23.03.2011р.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, подав пояснення від 12.04.2017р. за вх.№8690/17, в їх обґрунтування зазначає, що 23.03.2011р. між ТОВ „Інфокс в особі Філії „Інфоксводоканал та КП „ЖКС „Пересипський укладено договір №31П на надання послуг з водопостачання для поливу прибудинкових територій та зелених насаджень, відповідно до умов якого товариство в період з 01.04.2014р. по 01.10.2016р. надавало підприємству означені послуги на суму 22260грн., з яких відповідач сплатив лише 5000,52грн., у звязку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 17259,48грн. Крім того, позивач зазначає, що обсяги витрат води на полив розраховувались ним з врахуванням відсутності встановлених на обєктах відповідача засобів обліку води, на підставі діючих норм, визначених рішенням органів місцевого самоврядування, на підставі наданих відповідачем відомостей щодо поливної площі. Позивач заперечує щодо твердження відповідача про не враховання у водоспоживанні на полив днів, у які були опади, оскільки воно ґрунтується на положеннях Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №126 від 14.05.2008р., яка не розповсюджується на господарську діяльність позивача.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 16.03.2017р. за вх.№6161/17, де вказує, що листами від 18.10.2013р., від 09.04.2014р. повідомив позивача про відсутність наміру продовжувати дію договору від 23.03.2011р. Супровідним листом №504 від 16.05.2014р. позивач надіслав відповідачу проект договору, який відповідачем підписано зі складанням протоколу розбіжностей, однак, протокол розбіжностей позивачем не підписано. Крім того, відповідач вказує, що надавав позивачу звіти про фактичний обсяг водоспоживання на полив із вказанням днів, у які полив не здійснювався внаслідок опадів або вихідних днів двірників.

Клопотання сторін від 16.03.2017р. за вх.№6231/17, від 30.03.2017р. за вх.№7500/17, від 13.04.2017р. за вх.№8802/17 про долучення документів до справи, від 30.03.2017р. за вх.№7520/17 були судом задоволені.

Ухвалою суду від 06.04.2017р., за клопотанням сторін від 06.04.2017р. за вх.№2-1947/17, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 25.04.2017р.

У судовому засіданні 21.04.2017р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 25.04.2017р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

23.03.2011р. між ТОВ «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал» (виробник) та КП «ЖКС «Пересипський» (споживач) укладено договір на надання послуг з водопостачання для поливу прибудинкових територій та зелених насаджень, відповідно до якого виробник надає послуги з водопостачання споживача для поливу дворів, клумб та газонів на прибудинкових територіях, на підставі наданих споживачем відомостей про поливні площі, а споживач їх оплачує у порядку, передбаченому договором на підставі виставлених рахунків. Період надання вказаних послуг встановлюється на підставі рішення виконкому ОМР або наказу УЖКГ і ТЕК. (п.п.1.1., 1.2., 1.3., 2.2.1. договору).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3. договору від 23.03.2011р. розрахунок обсягів використаної на полив води здійснюється виходячи з показників приладів обліку, на підставі наданих споживачем звітів. У випадку відсутності приладів обліку води, тимчасово до їх встановлення, розрахунок обєму води, використаної на полив дворів, клумб та газонів на прибудинкових територіях здійснюється виходячи із діючих норм, встановлених рішенням органів місцевого самоврядування, у відповідності з дислокацією, яка містить відомості про поливні площі, а також на підставі талонів із спеціально обладнаних пунктів заправки поливомийних автомашин. Оплата послуг по водопостачанню споживача для полива здійснюється за тарифами, затвердженими Постановою НКРЕ №59 від 20.01.2011р. «Про встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення для філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» та наказу філії «Інфоксводоканал» №21 від 31.01.2011р. «Про тарифи на послуги водопостачання та водовідведення». На момент підписання договору тариф води складав: 2,52грн. за 1 м.куб. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладення договору, оплата споживачем вказаних послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору. Оплата послуг за водокористування для поливу здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника. Рахунки на оплату послуг водопостачання надсилаються поштою на адресу, вказану споживачем при підписанні цього договору, або видаються на руки представнику споживача.

У п.7.3. договору від 23.03.2011р. сторони передбачили, що договір вступає в силу з -01.04.2011р. та діє до 31.12.2011р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію.

До договору від 23.03.2011р. відповідачем складались дислокації його обєктів станом на 01.04.2014р., 01.04.2015р., 01.04.2016р., які він надсилав за супровідними листами №166 від 01.04.2015р., №129 від 28.03.2016р., №531 від 27.04.2016р. позивачу.

Подаючи позивачу звіти №234 від 07.05.2014р., №279 від 10.06.2014р., №539 від 16.09.2014р., №308 від 01.07.2014р., №368 від 01.08.2014р., №527 від 07.10.2014р. про фактичні обєми використаної води на полив власних обєктів, відповідач не враховував дні, у які були опади згідно довідок Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів №369/07-15 від 02.06.2014р., №595/07-15 від 01.09.2014р., №319/07-15 від 16.05.2014р., №427/07-15 від 01.07.2014р., №511/07-15 від 01.08.2014р., №595/07-15 від 01.09.2014р., №682/07-15 від 01.10.2014р., а також дні вихідних двірників, що обумовлені графіками роботи персоналу КП «ЖКС «Пересипський». За вказаних обставин, відповідач навів власний розрахунок заборгованості за водоспоживання по поливу за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., де визначив суму боргу у розмірі 6724,46грн.

На підтвердження проведення часткових оплат за водоспоживання на полив з листопада 2011р. по листопад 2014р., травень-вересень 2015р. відповідач подав платіжні доручення №4860 від 16.12.2014р., №4859 від 16.12.2014р., №259 від 06.08.2015р., №268 від 12.06.2015р., №420 від 19.11.2015р., які за поясненнями позивача були враховані на погашення заборгованості за попередні періоди.

Листами від 18.10.2013р., №347 від 09.04.2014р. відповідач повідомив позивача про намір після закінчення 31.12.2013р. строку дії договору від 23.03.2011р. не продовжувати його та укласти новий.

Про відсутність згоди на припинення дії договору від 23.03.2011р. свідчить лист позивача від 27.03.2014р. №619-7-19.

Супровідним листом №190 від 09.04.2014р. відповідач надіслав позивачу проект нового договору на надання послуг з поливу прибудинкових територій.

Крім того, як свідчить лист відповідача №504 від 23.05.2014р. останнім підписано запропонований позивачем проект нового договору на надання послуг з водопостачання для поливу з протоколом розбіжностей, який скеровано позивачу для підписання, але з боку позивача протокол розбіжностей не підписано.

Подалі, листом від 30.05.2016р. позивач надіслав відповідачу бланки нового договору для поливу прибудинкових територій, які як свідчить лист відповідача №461 від 13.06.2016р. ним знову підписано з протоколом розбіжностей.

Так, сторонами до справи не подано жодного із проектів договорів, про які вказувалось у вищезгаданих листах, подано лише копію одного з протоколів розбіжностей.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає позовні вимоги ТОВ „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал про стягнення з КП „ЖКС „Пересипський 17529,47грн. заборгованості за послуги з водопостачання для поливу прибудинкових територій та зелених насаджень за період з 01.04.2014р. по 01.10.2016р. по договору №31П від 23.03.2011р. правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст.903 ЦК України).

Положеннями ст.19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання визначено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Приписи абз.1 ч.2 ст.22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання встановлюють, що споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно п.п.3.1., 3.7. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлкомунгоспу 27.06.2008 р. №190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показників засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Нарахування вартості послуг з постачання води для поливу позивачем провадилось на підставі тарифів, встановлених постановами НКРЕ №89 від 10.02.2012р., №657 від 15.06.2014р., №2754 від 12.11.2015р., №900 від 26.03.2015р., «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», №1141 від 16.06.2016р. «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення».

Рішенням виконкому ОМР №675 від 27.11.2003р. «Про приведення в порядок розрахунків за спожиті послуги водопостачання та затвердження експлуатаційних норм водоспоживання» встановлено, що поливний сезон, у т.ч. подив вулиць, прибудинкових територій та зелених насаджень у місті, починається 1 квітня та закінчується 30 вересня кожного року.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частина 2 ст.180 ГК України передбачає, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ст.181 ГК України).

Таким чином, за неподання сторонами до справи проектів договорів, які відповідач вказував, що підписував з протоколами розбіжностей, ненадання також доказів підписання з боку позивача протоколів розбіжностей, у суду відсутні підстави вважати, що сторонами укладався інший ніж від 23.03.2011р. договір про надання послуг з водопостачання для поливу.

Викладений у листах відповідача намір щодо непродовження строку дії договору, за умови заперечення цього іншою стороною договору від 23.03.2011р., є односторонньою дією, що суперечить, в свою чергу, положенням п.7.3. вказаного договору, яка передбачає, що зміни у договорі та його припинення має відбуватись за взаємною згодою сторін, а якщо такої сторони не досягли, то за рішенням суду.

Таким чином, між сторонами спору укладено договір від 23.03.2011р., який є діючим, та за яким позивачем надавались відповідачу послуги з водопостачання для поливу прибудинкових територій, та який передбачає нарахування вартості послуг з водопостачання для поливу із розрахунку обсягу поливних площ та не передбачає виключення із розрахунку вихідних днів та днів, у які наявні опади.

Посилання відповідача на необхідність при здійсненні позивачем розрахунку вартості наданої послуги з водопостачання на полив керуватись Методикою розроблення технологічних нормативів використання питної води при наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не є доречним, так як ця Методика розроблена з метою забезпечення раціонального використання питної води на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом встановлення індивідуальних технологічних нормативів використання питної води (далі - ІТНВПВ) виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Виконавець) (п.1.1. Методики).

З врахуванням проаналізованих норм законодавства, доказів що підтверджують забезпечення позивачем саме водопостачання на полив прибудинкових територій та зелених насаджень, правомірність нарахування вартості такої послуги у відповідності до діючих норм та тарифів, суд вбачає наявною у відповідача заборгованість перед позивачем в сумі 17529,47грн., яка і підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Таким чином, суд задовольняє заявлені ТОВ „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал позовні вимоги в повному обсязі, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягає 17529,47грн. заборгованості за послуги з водопостачання для поливу прибудинкових територій та зелених насаджень за період з 01.04.2014р. по 01.10.2016р. по договору №31П від 23.03.2011р.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд даного спору згідно ст.49 ГПК України в сумі 1600грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ТОВ „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» (65003, м. Одеса, вул. Чоорноморського козацтва,95, код 32190044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська,5, код 14289688) в особі Філії „Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна,5, код 26472133) 17529 (сімнадцять тисяч пятсот двадцять девять) грн. 47коп. заборгованості, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03 травня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук