ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2017 р. Справа № 922/1014/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І. В.

за участю секретаря Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача не зявився,

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 21.06.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1221 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2017 у справі №922/1014/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМРБЗ", м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт", м.Київ,

про витребування майна,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2017 (суддя Прохоров С.А.) частково задоволено заяву ТОВ "АМРБЗ" про вжиття запобіжних заходів до подання позову про витребування майна (вх. №6 від 21.03.2017) щодо ПАТ "Комерційний банк "Стандарт".

Накладено арешт на нежитлові приміщення 1-го поверху № I, II, III, 2-1-:-2-6, 3-1-:-3-6, 5-1, 11-1, 6 та 2-го поверху, № I, 10-1-:10-6, 14-1, 14-2, 16-1-:16-5, 17-1, 19-1-:-19-3, IV, V, мансарди, №VI в літ "А-3", загальною площею: 883,5 кв. м., які розташовані в місті Харкові по вул. Гоголя, будинок 2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01).

В задоволенні решти заяви відмовлено.

Ухвалено, що стягувачем за цією ухвалою є ТОВ "АМРБЗ", а боржником за цією ухвалою є ПАТ "Комерційний банк "Стандарт".

Відповідач з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та зняти арешт накладений на нежитлові приміщення 1-го поверху № I, II, III, 2-1-:-2-6, 3-1-:-3-6, 5-1, 11-1, 6 та 2-го поверху, № I, 10-1-:10-6, 14-1, 14-2, 16-1-:16-5, 17-1, 19-1-:-19-3, IV, V, мансарди, №VI в літ "А-3", загальною площею: 883,5 кв. м., які розташовані в місті Харкові по вул. Гоголя, будинок 2, що належать на праві власності ПАТ «КБ «Стандарт».

Скарга обґрунтована тим, що відносно ПАТ «КБ «Стандарт» було розпочато процедуру ліквідації. Відомості про початок процедури ліквідації було оприлюднено в передбаченому Законом порядку та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, такі відомості є загальнодоступними. Однак, на думку апелянта, всупереч прямої заборони, встановленої ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», судом було накладено арешт на майно банку, що ліквідується.

Колегія суддів встановила, що в мотивувальній частині ухвали від 13.04.2017 була допущена технічна описка, а саме, в частині зазначення дати винесення оскаржуваної ухвали, замість « 22.03.2017» зазначено « 24.03.2017», в звязку з чим, на підставі ч.1 ст.89 ГПК України дійшла висновку про необхідність виправлення технічної описки за власною ініціативою.

25.04.2017 до суду від апелянта надійшли пояснення по справі (вх.№4486).

У звязку з відрядженням судді Крестьянінова О.О., протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.04.2017 змінено склад колегії суддів на: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

27.04.2017 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№4584), в якому позивач просив розгляд справи відкласти та продовжити строк розгляду спору за межі встановленого строку.

Представник відповідача у судовому засіданні проти відкладення розгляду апеляційної скарги заперечував. Вважає, що надане клопотання через канцелярію суду свідчить про обізнаність позивача з датою та часом судового засідання. Також, вважає, що поданням такого клопотання позивач зловживає своїми процесуальними правами. Просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на те, що як вбачається зі змісту наданого клопотання, позивач був обізнаний про дату, місце та час судового засідання, про причини неможливості явки в судове засідання суду не повідомив, доказів на підтвердження даних обставин не надав. Крім того, як вбачається з клопотання, воно підписано керівником ТОВ «АМРБЗ» ОСОБА_2, однак скріплено печаткою іншого товариства, а саме, ТОВ «Інвестор-3», яке не є стороною у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

21 березня 2017 року заявник запобіжних заходів ТОВ «АМБРЗ» звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою (№6) про вжиття запобіжних заходів до подання позову про витребування майна шляхом накладання арешту на нежитлові приміщення 1-го поверху № I, II, III, 2-1-:-2-6, 3-1-:-3-6, 5-1, 11-1, 6 та 2-го поверху, № I, 10-1-:10-6, 14-1, 14-2, 16-1-:16-5, 17-1, 19-1-:-19-3, IV, V, мансарди, №VI в літ "А-3", загальною площею: 883,5 кв.м., які розташовані в місті Харкові по вул. Гоголя, будинок 2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) та заборони органам та суб'єктам державної реєстрації прав, Мін'юсту, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на зазначені приміщення. Особа, щодо якої просив вжити заходи ПАТ «КБ «Стандарт».

22.03.2017 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Як зазначає заявник у заяві про вжиття запобіжних заходів, рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2015 у справі №922/5125/15 у рахунок погашення заборгованості ТОВ "АМРБЗ" перед ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, нежитлові приміщення 1-го поверху № I, II, III, 2-1-:-2-6, 3-1-:-3-6, 5-1, 11-1, 6 та 2-го поверху №I, 10-1-:10-6, 14-1, 14-2, 16-1-:-16-5, 17-1, 19-1-:-19-3, IV, V, мансарди №VI в літ. "А-3", загальною площею: 883,5 кв. м., які розташовані в місті Харкові по вул. Гоголя №2, що належать на праві власності ТОВ "АМРБЗ", шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ "Комерційний банк "Стандарт", вартістю 2 120 000,00 грн.

Право власності на вищевказані нежитлові приміщення було зареєстровано за ПАТ «КБ «Стандарт».

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.02.2017 у справі №922/5125/15 частково задоволено заяву ТОВ "АМРБ3" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2015. Скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2015 року по справі №922/5125/15 в повному обсязі та провадження у справі припинено.

Як зазначає заявник, 15.03.2017 ТОВ "Закупівлі ЮА" на замовлення ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" провело аукціон з продажу вищевказаних нежитлових приміщень, переможцем якого визначено ОСОБА_3.

Як зазначено в заяві, ТОВ «АМРБЗ» буде подана заява про витребування на користь ТОВ «АМРБЗ» вищезазначених нежитлових приміщень. Однак, до моменту подання такої заяви, оскільки необхідний час для її оформлення та правового обґрунтування, існує реальна небезпека відчуження належних ПАТ «КБ «Стандарт» нежитлових приміщень на користь ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на позицію Вищого господарського суду України, викладену в п. 9 Інформаційного листа "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" № 01-8/251 від 20.04.2007, вирішуючи питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання про необхідність вжиття запобіжних заходів, господарський суд повинен встановити підстави вжиття запобіжних заходів, а саме: обставини, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставини, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову. Заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів, з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову), не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно ч.2 до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При цьому, в разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру" або ін.).

Відповідно до п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Однак, як свідчать матеріали справи, заявником до заяви додано копії документів, які жодним чином не посвідчені, що унеможливлює визнання їх в якості письмових доказів в розумінні ст.36 ГПК України.

Крім того, не наведено обґрунтованих доводів ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі не вжиття запобіжних заходів , як і не подано будь-яких доказів, в підтвердження необхідності застосування запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до п.7 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.02.2015 №116 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015 №38 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний банк "Стандарт", згідно з яким з 20.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт".

Постановою Правління НБУ від 18 червня 2015 № 385 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 червня 2015 №120 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Стандарт".

Відомості про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" було оприлюднене в передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку та внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, такі відомості є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Крім того, як вбачається з копії протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-02-23-000067-b, яка була надана ТОВ «АМБРЗ» в обґрунтування поданої заяви, замовником торгів зазначено Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку.

Однак, місцевий господарський суд на зазначені обставини уваги не звернув та всупереч прямої заборони, встановленої ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», наклав арешт на майно банку, який ліквідується.

Також колегія суддів апеляційного суду зазначає, що оскаржувана ухвала взагалі не містить будь-якого мотивування підстав як часткового задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів, так і обґрунтування відмови в задоволенні заяви в іншій її частині.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом, при прийнятті оскаржуваної ухвали, порушено норми матеріального та процесуального права, в звязку з чим ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в клопотанні ТОВ «АМБРЗ» слід відмовити, як необґрунтованому належними та допустимими доказами.

Апелянт в апеляційній скарзі посилався на те, що позивачем одночасно подавалось шість однакових заяв до Господарського суду Харківської області.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при зверненні з даною заявою, до заяви було додано не засвідчений лист, на якому надруковано: «квитанція про сплату №72622 від 16.03.2017 судового збору у розмірі 800,00 грн».

Заступником начальника відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) ОСОБА_4 21.03.2017 складена довідка про повторне використання квитанції, відповідно до якої квитанція №72622 від 16.03.2017 на суму 800,00 грн вже використовується в якості доказу сплати судового збору в справі №2з-17.

22.03.2017 позивачем до суду надано клопотання (вх.№9766), в якому позивач, зокрема, просив приєднати до матеріалів справи докази сплати судового збору та надав оригінал квитанції №17407796 від 22.03.2017 про сплату 800,00 грн судового збору.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що заявником при поданні заяви про вжиття запобіжних заходів до подання позову про витребування майна від 21.03.2017 та при поданні клопотання від 22.03.2016 про приєднання до матеріалів справи доказів сплати судового збору було надано різні квитанції про сплату судового збору, однак зазначене не є порушенням, оскільки станом на час прийняття оскаржуваної ухвали в матеріалах справи був наявний оригінал платіжного документа про сплату судового збору у встановленому Законом розмірі.

Щодо посилання апелянта на те, що оскаржувану ухвалу було прийнято без його участі, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.43-4 ГПК України у разі обґрунтованої вимоги заявника заява про вжиття запобіжних заходів розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, крім випадку передбаченого частиною першої цієї статті, в звязку з чим розгляд заяви про вжиття запобіжних заходів проводиться без участі та повідомлення відповідача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в звязку з чим ухвала Господарського суду Харківської області від 22.03.2017 у справі №922/1014/17 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п.4 ч.1 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.17 у справі №922/1014/17 скасувати.

У задоволенні заяви ТОВ "АМРБЗ" про вжиття запобіжних заходів (вх. №6 від 21.03.2017) відмовити.

Повний текст постанови складено 28.04.2017

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Тарасова І. В.