номер провадження справи 35/32/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017 Справа № 11/5009/7619/11

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1, службове посвідчення № 035881 від 05.10.2015р., прокурор відділу прокуратури Запорізької області;

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 98 від 08.02.2017 р.;

від 1-го відповідача не зявився;

від 2-го відповідача ОСОБА_3М, довіреність № 05103 від 06.02.2017 р. ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не зявився;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області, Запорізька область м. Бердянськ, в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах:

позивач: Фонд державного майна України, м. Київ,

до 1-го відповідача: Виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області Запорізька область, м. Бердянськ,

до 2-го відповідача-2: Приватне акціонерне товариство «Приазовкурорт», Запорізька область, м. Бердянськ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство «Бердянське бюро технічної інвентаризації» Запорізька область, м. Бердянськ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ

про визнання недійсним пункту 5.1 рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р., визнання права власності та витребування майна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.02.2012р. у справі № 11/5009/7619/11 (суддя Гончаренко С.А.) позов Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області задоволено. Визнано недійсним пункт 5.1 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. «Про оформлення права власності за Закритим акціонерним товариством «Приазовкурорт» (балансоутримувач «Санаторій «Бердянськ») на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5.

Стягнуто з Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (пл. І Бердянської ради, буд. 2, м. Бердянськ, Запорізька область, 71112, ) на користь Державного бюджету Орджонікідзевського району (рахунок № 3007, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код класифікації доходів бюджету 22030001, символ звітності 206, з використанням параметру RR - 83) 470 (чотириста сімдесят) грн. 50 коп. судового збору (Державна судова адміністрація України, 050).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт (вул. Котляревського, 12/24, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100, ) на користь Державного бюджету Орджонікідзевського району (рахунок № 3007, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код класифікації доходів бюджету 22030001, символ звітності 206, з використанням параметру RR - 83) 470 (чотириста сімдесят) грн. 50 коп. судового збору (Державна судова адміністрація України, 050).

ОСОБА_4 Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2016р. у справі № 11/5009/7619/11 апеляційну скаргу ПрАТ Приазовкурорт на рішення господарського суду Запорізької області від 14.02.2012р. у справі №11/5009/7619/11 залишено без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.02.2012р. у справі № 11/5009/7619/11 залишено без змін.

ОСОБА_4 Вищого господарського суду України від 08.02.2017р. у справі № 11/5009/7619/11 касаційну скаргу ПрАТ "Приазовкурорт" задовольнити частково.

ОСОБА_4 Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2016 року та рішення господарського суду Запорізької області від 14.02.2012 року скасовано, і справу № 11/5009/7619/11 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

22.02.2017р. матеріали справи № 11/5009/7619/11 надійшли на адресу господарського суду Запорізької області.

22.02.2017 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл, справи призначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 23.02.2017р. справу № 11/5009/7619/11 прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження 35/32/17 та призначено розгляд справи на 04.04.2017р. об 11 год. 30 хв.

04.04.2017р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від керівника Бердянської місцевої прокурори Запорізької області надійшла заява про зміну предмету позову № 1-98-4331-вих17 від 03.04.2017р., відповідно до якої прокурор зазначає, що на підставі оскаржуваного розпорядження із державної власності незаконно, без волі власника вибуло майно (комплекс будівель та споруд) за адресою: вул. Котляревського, 14, м. Бердянськ, запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5. оскільки, після прийняття 20.06.2002р. Загальними зборами ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця рішення № 2/6 про створення ЗАТ Приазовкурорт, відповідно до акта приймання-передачі майна майнового комплексу Приазовського дочірнього підприємства, що належить на праві власності ЗАТ Укрпрофоздоровниця у власність ЗАТ Приазовкурорт, як внесок до Статутного фонду від 30.10.2002р. передано майно до складу якого увійшли й зазначені вище спірні обєкти.

Прокурор зазначає, що ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (в наступному ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця) не набувши права власника на спірне нерухоме майно, не мало права без згоди Фонду державного майна України розпоряджатися таким майном, оскільки, на думку прокурора, відповідно до ст. 1 Закону України Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України від 10.09.1991р. № 1540-ХП та постанови ВРУ від 04.02.1994р. № 3943-ХП Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, зазначене майно після розпаду СРСР є державною власністю правом розпорядження яким наділено Фонд державного майна України.

В звязку із вищезазначеним прокурор просить суд:

визнати незаконним та скасувати пункт 5.1 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. Про оформлення права власності за Закритим акціонерним товариством Приазовкурорт (балансоутримувач Санаторій Бердянськ) на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5;

визнати право власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 за державою в особі Фонду державного майна України;

витребувати із чужого незаконного володіння Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 та повернути їх у власність держави в особі Фонду державного майна України.

04.04.2017р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від прокуратури Запорізької області надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, № 05/2-2169-17 від 04.04.2017р., відповідно до якого прокурор пояснює, що в звязку із поданням зави про зміну предмету позову, враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей стосовно вартості спірного майна, прокуратурою області сплачено судовий збір у розмірі 3200,00 грн. та просить суд витребувати у ПрАТ Приазовкурорт інформацію стосовно балансової вартості комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5.

Зазначені відомості органи прокуратури області, в силу вимог діючого законодавства України, позбавлені можливості надати самостійно.

В судовому засіданні 04.04.2017р. прокурор підтримав клопотання про зміну предмету позову та про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України та надав оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за подачу заяви про зміну предмету позову.

Представник позивача в судовому засіданні 04.04.2017р. підтримав клопотання прокурора.

В судове засідання 04.04.2017р. відповідач та треті особи не зявилися, про причини неможливості зявитись у судове засідання суд не повідомили.

Судом прийнято клопотання прокурора про зміну предмету позову та про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України та розяснено, що дані клопотання будуть розглянуті під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.04.2017 р. розгляд даної справи відкладено на 19.04.2017 р.

10.04.2017 р. через Відділ документального забезпечення господарського суду від Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що під час створення ПрАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровиця спірне майно, що передавалось до статутного капіталу залишається у власності держави, на даний час розпорядження таким майном повинно здійснюватись виключно Фондом, а отже, ПрАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровиця не будучі власником майна не мало права без згоди Фонду передавати у власність ПрАТ Приазовкурорт спірне майно, в звязку з чим позовні вимоги просить задовольнити.

18.04.2017 р. через Відділ документального забезпечення господарського суду від Приватного акціонерко товариства Приазовкурорт надійшли заперечення на заяву про зміну предмета позову, в звязку з тим, що ПрАТ Приазовкурорт є повноцінним і законним власником нерухомого майна, який на підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В судовому засіданні 19.04.2017р. прокурор підтримав клопотання про зміну предмету позову та про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, просив суд їх задовольнити та надав клопотання про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 19.04.2017 р. підтримав клопотання прокурора про зміну предмету позову та про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, про продовження строку вирішення спору, та відкладення розгляду справи.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 19.04.2017 р. заперечив проти задоволення клопотання прокуратури про зміну предмету позову, проти задоволення клопотань про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, про продовження строку вирішення спору, та відкладення розгляду справи не заперечив.

Представники відповідача-1 та третіх осіб в судове засідання 19.04.2017 р. не зявились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши клопотання прокуратури про зміну предмету позову, суд його задовольнив, оскільки дана заява подана відповідно до ст.. 22 ГПК України

Судом розглядаються наступні позовні вимоги:

- визнати незаконним та скасувати пункт 5.1 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. Про оформлення права власності за Закритим акціонерним товариством Приазовкурорт (балансоутримувач Санаторій Бердянськ) на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5;

- визнати право власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 за державою в особі Фонду державного майна України;

- витребувати із чужого незаконного володіння Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 та повернути їх у власність держави в особі Фонду державного майна України.

Подане прокурором клопотання про витребування доказів суд задовольнив та витребував докази у ПрАТ Приазовкурорт, а саме: інформацію стосовно балансової вартості комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, Б1, прибудов а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5, ганку до А, ганку до а, ганку до а1, ганку до б3, ганку до б4, ганку до б5, піддашку до б5, майстерень В, в, гаража Г, замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5.

Ухвалою суду від 19.04.2017 р. клопотання прокурора про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи - задоволено. Продовжено строк розгляду справи № 11/5009/7619/11 на пятнадцять днів - до 09.05.2017 р. Судове засідання призначено на 04.05.2017р.

Представники прокуратури та позивача в судовому засіданні 04.05.2017 р. підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 04.05.2017 р. заперечив проти задоволення позовних вимог, надав суду лист № 05/492 від 03.04.2017 р. щодо первісної та залишкової вартості обєктів нерухомості.

Представник відповідача-1 та третіх осіб 1, 2 в судове засідання 04.05.2017 р. не зявились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду були надіслані на адреси відповідача-2 та третіх осіб, а отже, останні належним чином повідомлений про час та місце судового засідання та їх неявка не перешкоджала вирішенню даного спору.

В судовому засіданні 04.05.2017р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача-2, судом встановлено наступне.

Згідно ОСОБА_4 Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 р. «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР» та на виконання постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10.03.1960 р. № 335 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку», Міністерство охорони здоров'я мало передати до 1 травня 1960 р. Українській республіканській раді профспілок з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок курортні установи, санаторії, будинки відпочинку та таке інше.

Відповідно до пункту 2 вказаної постанови № 606 від 23.04.1960 р., передача у відання профспілкових органів курортних установ, санаторіїв, будинків відпочинку та інших підприємств і організацій здійснювалася безоплатно, з усім обладнанням, транспортом, допоміжними підприємствами і підсобними господарствами, спорудами, жилими будинками, земельними ділянками, парками станом на 1 січня 1960 року, а також з асигнуваннями на їх утримання, планами з праці, фондами персональних надбавок, капіталовкладеннями, фондами на всі види матеріалів і лімітами на проектування за планом на 1960 рік, невикористаними централізованими коштами курортного збору і амортизаційного фонду та іншими коштами по балансу на 1 січня 1960 року.

Відповідно до ОСОБА_4 Верховної ради Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990р. № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна (ОСОБА_4 втратила чинність з дня затвердження Верховною радою України Державної програми приватизації на підставі Постанови ВР № 2164-ХП від 04.03.1992р.).

ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 Української РСР «Про проголошення незалежності України» 24 серпня 1991 року Україну проголошено незалежною демократичною державою. З моменту проголошення незалежності чинним на території України є тільки її Конституція, закони, постанови Уряду та інші акти законодавства республіки.

Згідно з Указом Президії Верховної ОСОБА_4 України від 30.08.1991р. №1452-ХП «Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України у власність держави» підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України з прийняттям цього Указу перейшли у державну власність України.

Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування на території України» від 10 09.1991р. № 1540-ХІІ встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших обєктів союзного підпорядкування є державною власністю.

Стаття 2 зазначеного вище Закону, встановлювала, що Кабінету Міністрів України в основному до 01 жовтня 1991 року забезпечити перехід зазначених підприємств, установ та організацій у відання органів державного управління. Повністю закінчити цю роботу до 01 грудня 1991 року, майно цих підприємств передати Фонду державного майна.

Відповідно до приписів статті 3 Закону, визнавалися недійсними майнові договори, якими змінено форму власності, укладені під час дії мораторію, встановленого постановою Верховної ОСОБА_4 Української РСР 29.11.1990р.

Згідно статті 4 Закону, рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття ОСОБА_4 Верховної ради України від 24.08.1991р. «Про проголошення незалежності України» без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними.

З метою збереження в інтересах громадян України майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР Верховна ОСОБА_4 України своєю ОСОБА_4 від 10.04.1992р. № 2268-ХП «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, які розташовані на території України» тимчасово, до визначення правонаступників, передала Фонду державного майна України майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та обєктів, що перебували у відання громадських організацій.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України № 3943-ХП від 04.02.1994р. зобовязано Кабінет Міністрів України визначити органи управління майном загальносоюзних громадських організацій, які тимчасово виконують ці функції до законодавчого визначення правонаступників.

Таким чином, саме Фонд державного майна України був уповноважений державою здійснювати функції щодо управління майном громадських організацій колишнього Союзу РСР, що розташоване на території України, а спірне майно є державною власністю.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Києва № 971 від 23.12.1991 р. зареєстровано ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», що створене на підставі майна його засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України. З 05.05.2011 р. правонаступником ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» є Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Актом прийому-передачі майна від 24.01.1992 р. встановлено, що Федерація незалежних профспілок України передала у власність Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» санаторій «Бердянськ» і «Азов», а також будинок відпочинку «Бердянськ».

Згідно зі ст. 1 Тимчасового положення «Про Фонд державного майна України», затвердженого постановою Верховної ОСОБА_4 України від 07.07.1992 р. Фонд державного майна України здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

20.06.2002 р. рішенням загальних зборів ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» № 2/6, оформленого Протоколом № 2 «Про створення закритого акціонерного товариства «Приазовкурорт», було ухвалено виступити останньому співзасновником ЗАТ «Приазовкурорт», реорганізувавши його шляхом виділення Приазовське ДП ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Цим же рішенням загальних зборів схвалено проекти установчих документів ЗАТ «Приазовкурорт» та встановлено, що вклад ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» в статутний фонд ЗАТ «Приазовкурорт» в розмірі статутного фонду реорганізованого Приазовського дочірнього підприємства ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» в сумі 43 485 200 грн.

Рішенням установчих зборів ЗАТ «Приазовкурорт» від 31.10.2002 р., вирішено створити ЗАТ «Приазовкурорт» та затвердити статут ЗАТ «Приазовкурорт». В Установчому договорі про створення і діяльність ЗАТ «Приазовкурорт» зазначено, що засновниками юридичної особи є ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та Запорізька обласна ОСОБА_4 професійних спілок. Відповідно до «Акту приймання-передачі майна майнового комплексу Приазовського дочірнього підприємства, що належить на правах власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» у власність ЗАТ «Приазовкурорт», як внесок до Статутного фонду» від 30.10.2002 р. було передано спірне майно у власність ЗАТ «Приазовкурорт», як внесок ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до статутного фонду Товариства (на підставі свідоцтва про право власності від 12.01.2000 р. за № 12), додаток № 2 до акту приймання-передачі від 30.10.2002 р.).

Згідно з п. 1.1 Статуту ПАТ «Приазовкурорт», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів ЗАТ «Приазовкурорт», протокол № 2 від 05.10.2011 р., і зареєстрованого 12.10.2011 р. за № 9000201, ЗАТ «Приазовкурорт» створено відповідно до установчого договору про створення та діяльність ЗАТ «Приазовкурорт» від 31.10.2002 р. шляхом перетворення Приазовського Дочірнього підприємства ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» у вищенаведене акціонерне товариство. ЗАТ «Приазовкурорт» змінено своє найменування на ПАТ «Приазовкурорт». ПАТ «Приазовкурорт» є повним правонаступником Приазовського Дочірнього підприємства ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

07.02.2005р. листом за № 02/210 відповідач-2 звернувся до Бердянської міської ради Запорізької області щодо оформлення за ним права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул. Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5.

Рішенням № 107 від 04.03.2005 р. Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, керуючись п. «б» пп. 10 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 25 Статуту територіальної громади міста Бердянська, Законом України «Про власність», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації на нерухоме майно, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 28.01.2003 р. № 66/7387 «Про оформлення права власності», а саме: пунктом 5.1, оформлено право власності за ЗАТ «Приазовкурорт» (балансоутримувач Санаторій «Бердянськ») на будівлю по вул. Котляревського, 14 у м. Бердянськ, Запорізької обл., що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5.

Пунктом 5.1 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. «Про оформлення права власності» за Закритим акціонерним товариством «Приазовкурорт» (балансоутримувач «Санаторій «Бердянськ») визнано право власності на спірне майно. Дане рішення слугувало підставою для видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2005р.

ОСОБА_4 судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 25.09.2007р. встановлений факт, що майно передане до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофздоровниця» є державною власністю.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються знову при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд вважає, що факт належності до державної власності майна, яке передавалося до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», є встановленим та ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», не набувши на законних підставах права власності на спірне майно, не мало права без згоди Фонду державного майна України передавати державне майно Санаторію «Бердянськ» у власність ЗАТ «Приазовкурорт».

ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не набувши на законних підставах права власності на спірне майно, не мало права без згоди Фонду державного майна України передавати державне майно у статутний фонд (у власність) ЗАТ «Приазовкурорт».

Згідно статті 10 Конституції Української Радянської Соціалістичної Республіки (прийнятої позачерговою сьомою сесією Верховної ОСОБА_4 Української РСР дев'ятого скликання 20 квітня 1978 року) встановлено, що основу економічної системи Української РСР становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності. Соціалістичною власністю є також майно профспілкових та інших громадських організацій, необхідне їм для здійснення статутних завдань.

Відповідно до ст. 87 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), соціалістичною власністю є: державна (загальнодержавна) власність; колгоспно-кооперативна власність; власність профспілкових та інших громадських організацій.

Статтею 89 ЦК УРСР визначено, що державна власність основна форма соціалістичної власності. Держава є єдиним власником всього державного майна.

Після розпаду СРСР правонаступником Української республіканської ОСОБА_4 профспілок стала ОСОБА_4 Федерації незалежних профспілок України, правонаступником якої, в свою чергу, є Федерація професійних спілок України.

Статтею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташованих на території України» від 10.09.1991 р. № 1540-XII встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування є державною власністю.

Як вже було зазначено вище, постановою Верховної ОСОБА_4 Української РСР «Про захист суверенних прав власності Української РСР» від 29.11.1990 р. № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності і власника державного майна до введення в дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 04.02.1994 р. № 3943-ХП «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР» визначено, що тимчасово, до законодавчого визначення субєктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України останнє є загальнодержавною власністю.

Пунктом 3 зазначеної ОСОБА_4 також передбачено, що до законодавчого визначення правонаступників майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР є Фонд державного майна, який здійснює право розпорядження цим майном у процесі приватизації та повноваження орендодавця майнових комплексів підприємств та організацій.

Згідно статті 1 Тимчасового Положення «Про Фонд державного майна України», затвердженого постановою Верховної ОСОБА_4 України від 07.07.1992 р., Фонд державного майна України здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

У звязку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що майно, яке передане у відання профспілок на підставі постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 р., є державною (загальнодержавною) власністю. Таким чином, Федерація незалежних профспілок України за відсутності згоди Фонду державного майна України неправомірно передало до ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» майно Санаторію «Бердянськ».

Суд вважає, що правова позиція відповідачів суперечить нормам законодавства про власність, згідно з якими право власності, це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Крім того, нормами чинного законодавства, зокрема ст. 136 ГК України визначено, що право господарського відання є речовим правом субєкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним саме власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за субєктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Отже, судом встановлено, що ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не набувши на законних підставах права власності на спірне майно, не мало права без згоди Фонду державного майна України передавати державне майно Санаторію «Бердянськ» у власність ЗАТ «Приазовкурорт».

Таким чином, рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 107 від 04.03.2005 р. «Про оформлення права власності» є юридичною формою рішення цього органу, яке породжує певні правові наслідки для ЗАТ «Призов курорт» (правонаступником якого є відповідач-2 у справі), отже є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом).

При прийнятті актів як нормативного, так і ненормативного (індивідуального характеру) державний чи інший орган повинен бути на це уповноважений, діяти в межах наданої йому компетенції.

Ця норма, в першу чергу, закріплена Конституцією України, у статті 19 якої зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, у справах щодо оскарження рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування суд повинен перевірити чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 ЦК УРСР передбачалося, що захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, в тому числі, засобами, передбаченими законом.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими Законами до їх відання.

Статтею 11 вказаного Закону України визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є їх комітети, відділи, управління та інші виконавчі органи, які відповідно до ст. 5 цього Закону входять в систему органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Статтею 30 цього ж Закону визначені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і звязку.

Так, підпунктом 10 пункту «б» ч. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в цій галузі віднесені облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно ст. 57 Закону України «Про власність» (який був чинним на момент прийняття спірного рішення) якщо в результаті видання акта органом державного управління або місцевим органом державної влади, що не відповідає законові, порушуються права власника та інших осіб щодо володіння, користування чи розпорядження належним їм майном, такий акт визнається недійсним за позовом власника або особи, права якої порушено.

Аналогічні приписи містить Цивільний кодекс України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., а саме: суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст. 21 Цивільного кодексу України).

Акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Правовий акт органу державної влади, органу автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 Цивільного кодексу України).

Отже, підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про порушення інтересів держави та норм матеріального права, в звязку з прийняттям спірного п. 5.1 рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005 р., оскільки, що нерухоме майно, в тому числі спірні обєкти, перебували у державній власності.

Згідно зі статтею 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що п. 5.1 рішення № 107 від 04.03.2005 р. «Про оформлення права власності» прийнято без дотримання вимог чинного, на час його винесення, законодавства, чим порушено права та охоронювані законом інтереси держави в особі Фонду державного майна України. Також, у звязку із тим, що вимога про визнання недійсним правового акту індивідуальної дії та вимога про скасування правового акта індивідуальної дії по суті є тотожними способами захисту порушеного права та охоронюваного законом інтересу у спорах щодо оскарження рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, то суд вважає за необхідне задовольнити вимогу прокурора та визнати недійсним і скасувати п. 5.1 рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 107 від 04.03.2005 р. «Про оформлення права власності».

Таким чином, вимогу прокурора про визнання недійсним і скасування пункту 5.1 рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. «Про оформлення права власності» за Закритим акціонерним товариством «Приазовкурорт» (балансоутримувач «Санаторій Бердянськ») на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується заявленої прокурором вимоги про визнання права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул. Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 за державою в особі Фонду державного майна України, суд вказує наступне.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відтак, виходячи з наведеного, позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право або набуття цією особою права не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують належність їй такого права.

Оскільки право власності на спірні обєкти нерухомості зареєстровано за ПрАТ «Приазовкурорт», існує спір про право власності на ці обєкти нерухомості.

Частиною 1 ст. 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до приписів ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що господарським судом встановлено наявність обставин та підстав, що підтверджують право власності держави в особі уповноваженого органу Фонду державного майна України на спірне нерухоме майно, судом вимога про визнання права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 за державою в особі Фонду державного майна України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, прокурором було заявлено вимогу про витребування з чужого незаконного володіння Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 та повернення їх у власність держави в особі Фонду державного майна України, то в цій частині вимоги прокурора також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння. Зокрема, правом на подання віндикаційного позову наділені як власники, так і титульні володільці, які на час подання позову не володіли цим майном. При цьому позивач повинен довести належність йому майна на праві власності чи на іншому речовому праві. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, незалежно від того чи знає він про неправомірність і незаконність свого володіння, чи ні. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Оскільки, як встановлено судом, прокурором доведено факт володіння відповідачем-2 спірним нерухомим майном без відповідної правової підстави, судом задовольняється позовна вимога про витребування з чужого незаконного володіння ПАТ «Приазовкурорт» обєктів нерухомості Санаторію «Бердянськ» за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 та повернення їх у власність держави в особі Фонду державного майна України.

Також суд зазначає, що судами вже неодноразово досліджувалося питання щодо правового статусу майна, переданого до статутного фонду ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», в яких суди, в тому числі Вищий господарський суд України, зробили висновки, що таке майно є державною власністю і ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» не ставши власником спірного майна, не мало права без згоди Фонду державного майна України розпоряджатися, у будь-який спосіб, таким майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідачів-1, 2.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру сума судового збору складає 1,5 відсотків від ціни позову, але не менше 1 розміру пожиточного мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів пожиточного мінімуму для працездатних осіб.

Прокурором заявлена позовна вимога про визнання права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область та витребування із чужого незаконного володіння, які є вимогами майнового характеру Відповідно до довідки ПАТ «Приазовкурорт» вартість обєкта складає 117619,82 грн., а тому сума судового збору за 2 вимоги майнового характеру складає 3528,60 грн.

Щодо вимоги немайнового характеру про визнання незнаним та скасування п. 5.1. рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. «Про оформлення права власності» стягненню підлягає сума судового збору в розмірі 940 грн., яка була передбачена законом на час подання позову.

Враховуючи, що прокуратурою подано заяву про зміну предмета позову та сплачено 3200 грн. судового збору, згідно ст. 49 ГПК України, судом розподілено судові витрати на користь прокуратури та до державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати пункт 5.1 рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради № 107 від 04.03.2005р. «Про оформлення права власності» за Закритим акціонерним товариством «Приазовкурорт» (балансоутримувач «Санаторій Бердянськ») на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5.

3. Визнати право власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 за державою в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ).

4. Витребувати із чужого незаконного володіння Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського/Перлинна, буд. 12/24, ) комплекс будівель та споруд за адресою: вул Котляревського, 14, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель «А, Б, Б1», прибудов «а, а1, б, б1, б2, б3, б4, б5», ганку до «А», ганку до «а», ганку до «а1», ганку до «б3», ганку до «б4», ганку до «б5», піддашку до «б5», майстерень «В, в», гаража «Г», замощення І, ІІ, парканів № 2, № 3, № 6, хвірток № 1, № 4, № 5 та повернути їх у власність держави в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ). Видати наказ.

5. Стягнути з Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, 2, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22030001, рахунок № 3007) 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 30 коп. судового збору. Видати наказ.

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт», (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського/Перлинна, буд. 12/24, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22030001, рахунок № 3007) 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 30 коп. судового збору. Видати наказ.

7. Стягнути з Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, 2, ) на користь Прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а, розрахунковий рахунок № 0271 відкритий у державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 1600 (тисячу шістсот) грн. судового збору. Видати наказ.

8. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт», (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського/Перлинна, буд. 12/24, ) на користь Прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а, розрахунковий рахунок № 0271 відкритий у державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 1600 (тисячу шістсот) грн. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 10.05.2017 р.

Суддя О.А. Топчій