РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Справа № 902/412/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Юрчук М.І. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від апелянта 1 - не з'явився;

від апелянта 2 - не з'явився;

від боржника - не з'явився;

арбітражний керуючий - не з'явився;

від кредиторів - не з'явилися;

розглядаючи апеляційні скарги Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.02.2017 року у справі № 902/412/15

за заявою Уланівського комбінату комунальних підприємств

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.02.2017 р. у справі № 902/412/15 (суддя Тісецький С.С.) відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх.№06-52/300/17 від 13.01.2017 року) про стягнення з Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області на користь ліквідатора боржника 18 213,04 грн. - заробітної плати та 2 414,33 грн. - понесених витрат повністю;

- задоволено клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх. № 06-52/1764/17 від 27.02.2017 року) про затвердження звіту № 62 від 26.02.2017 року про нарахування грошової винагороди, здійснення витрат понесених у ліквідаційній процедурі повністю; затверджено звіт арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 62 від 26.02.2017 року про нарахування грошової винагороди, здійснення витрат понесених у ліквідаційній процедурі у справі № 902/412/15;

- стягнуто з Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (22100, м. Козятин, вул. П. Орлика, 19, Вінницька область, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (77509, с. Новичка, вул.Шубинця, 29, Долинський район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_1) 18 235,52 грн. - основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі пропорційно до розміру кредиторських вимог;

- стягнуто з Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22000, м. Хмільник, вул. Столярчука, 15-А, Вінницька область, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (77509, с. Новичка, вул.Шубинця, 29, Долинський район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_1) 7095,12 грн. - основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі пропорційно до розміру кредиторських вимог;

- стягнуто з Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (22000, м. Вінниця, вул.Зодчих, 22, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (77509, с. Новичка, вул. Шубинця, 29, Долинський район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_1) 1 143,69 грн. - основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі пропорційно до розміру кредиторських вимог;

- затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 25.01.2017 року у справі № 902/412/15;

- Уланівський комбінат комунальних підприємств (, 22032, с.Уланів, вул. Леніна, 62, Хмільницький район, Вінницька область) як юридичну особу ліквідувано;

- встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню;

- припинено повноваження ліквідатора Уланівського комбінату комунальних підприємств ОСОБА_1 у справі № 902/412/15;

- припинено дію мораторію введеного ухвалою господарського суду Вінницької області від 28.04.2015 року по справі № 902/412/15;

- припинено провадження у справі № 902/412/15.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, кредитори - Хмільницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області та Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подали апеляційні скарги.

Зокрема, Хмільницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого грошову винагороду пропорційно до розміру грошових вимог. В обгрунтування вимог зазначає, що банкрут є комунальним підприємством і відповідно до ст. 78 ГК України утворюється компетентним органом місцевого самоврядування. Засновником боржника є Уланівська сільська рада, яка відповідно до ст. 78 ГК України несе відповідальність за зобов'язаннями банкрута - КП "Уланівський комбінат комунальних підприємств". Разом з цим відзначає, що частиною 5 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено сплату грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних в результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Тобто, законодавцем встановлено джерело оплати грошової винагороди арбітражного керуючого. Судом першої інстанції не досліджено та не встановлено, що кредиторами (комітетом кредиторів) рішення про формування фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого в порядку ч. 6 ст. 115 Закону про банкрутство, не приймалось. Зазначені положення судом першої інстанції не враховані, чим порушено норми як матеріального так і процесуального права, що призвело до винесення незаконної ухвали в частині покладення витрат на кредитора.

В судове засідання представник апелянта не з'явився, однак надіслав заяву в якій підтримує вимоги апеляційної скарги та просить розглянути справу без участі представника.

Апелянт - Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в своїй скарзі просить скасувати ухвалу в частині стягнення основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі в розмірі 1143,69 грн. з виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення ФССзТВП пропорційно до розміру кредиторських вимог, а також в частині відмови в задоволенні клопотання арбітражного керуючого про стягнення з Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області на користь ліквідатора заробітної плати та понесених витрат в ліквідаційній процедурі та прийняти нове рішення, яким стягнути з Уланівської сілсьької ради Хмільницького району Вінницької області на користь ліквідатора заробітної плати та понесених витрат в ліквідаційній процедурі в повному обсязі. В обгрунтування скарги зазначає, що згідно ч. 5 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюється за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Отже Законом конкретно визначено порядок та джерела оплати послуг арбітражного керуючого і не існує жодної норми закону, яка б зобов'язувала кредиторів, у такому випадку, здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого за власний рахунок. Поряд з цим вважає безпідставним та необгрунтованим висновок суду про відмову в клопотанні арбітражного керуючого про стягнення з Уланівської сільської ради, як із засновника та власника майна боржника, оплати послуг ліквідатора та понесених витрат в ліквідаційній процедурі. Звертає увагу, що згідно ч. 10. ст. 78 ГК України, особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом. Відповідно до ч. 7 ст. 77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов'язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями казенного підприємства. З огляду на вказані норми власник комунального підприємства несе відповідальність за його зобов'язаннями, в даному випадку по сплаті витрат на проведення ліквідаційної процедури. Відтак, суд першої інстанції мав задовільнити клопотання арбітражного керуючого про стягнення коштів з Уланівської сільської ради, а не перекладати обов'язок по оплаті на кредиторів.

В судові засідання представник апелянта не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Уланівська сільська рада у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення ФССзТВП, мотивуючи тим, що існує судова практика - постанова ВГСУ від 15.09.2010 р. по справі № 11/Б-1104, відповідно до якої ВГСУ сформував правову позицію, що при здійсненні ліквідаційної процедури відсутнього боржника за відсутності майна боржника, господарський суд зобов'язаний затвердити розмір оплати послуг та відшкодування витрат за заявою ліквідатора та стягнути з кредиторів відсутнього боржника пропорційно їх вимогам кошти на оплату послуг ліквідатора, керуючись принципом пропорційності голосів та кількості грошових вимог кредитора при розподілі витрат. З огляду на вказане просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання представник Уланівської сільської ради не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи буз участі його представника.

Інші учасники провадження письмових відзивів на апеляційні скарги не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили.

Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Вінницької області від 28.04.2015 року порушено провадження по справі № 902/412/15 про банкрутство Уланівського комбінату комунальних підприємств за спрощеною процедурою відповідно до ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

28.04.2015 року судом винесено постанову у справі № 902/412/15 про визнання боржника - Уланівський комбінат комунальних підприємств банкрутом та відкрито ліквідаційну процедури на 12 місяців; призначено ліквідатором банкрута - голову ліквідаційної комісії ОСОБА_2.

05.05.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - Уланівський комбінат комунальних підприємств банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі № 902/412/15.

Ухвалою суду від 10.06.2015 року визнано кредиторські вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області до КП "Уланівський комбінат комунальних підприємств" у справі № 902/412/15 у розмірі 6135,03 грн., з яких: 4 633,96 грн. - борг по єдиному внеску, 1501,03 грн. - штрафна санкція, 0,04 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 25.06.2015 року визнано кредиторські вимоги Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Уланівського комбінату комунальних підприємств у справі №902/412/15 в розмірі 989,55 грн. - заборгованості.

Ухвалою суду від 01.07.2015 року визнано кредиторські вимоги Хмільницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області до Уланівського комбінату комунальних підприємств у справі № 902/412/15 в розмірі 15 770,11 грн., з яких: основний платіж - 15728,21 грн.; пеня - 41,90 грн..

Ухвалою суду від 09.12.2015 року звільнено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_2 від виконання обов'язків ліквідатора Уланівського комбінату комунальних підприємств у справі № 902/412/15.

Ухвалою суду від 12.01.2016 року призначено ліквідатором Уланівського комбінату комунальних підприємств у справі № 902/412/15 арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_3 від виконання повноважень ліквідатора Уланівського комбінату комунальних підприємств у справі № 902/412/15; замінено кредитора - Управління ПФУ в м. Хмільнику та Хмільницькому районі на Хмільницьке об'єднане управління ПФУ Вінницької області та замінено кредитора - Хмільницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області на її правонаступника - Калинівську ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року призначено ліквідатором Уланівського комбінату комунальних підприємств у справі № 902/412/15 арбітражного керуючого ОСОБА_1.

13.01.2017 року від арбітражного керуючого ОСОБА_1 до суду надійшли клопотання № 59 від 11.01.2017 року про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута станом на 25.01.2017 року і клопотання (вх. № 06-52/300/17 від 13.01.2017 року) про стягнення з Уланівської сільської ради на користь ліквідатора боржника 18 213,04 грн. - заробітної плати та 2 414,33 грн. - понесених витрат.

До вказаних клопотань додані відповідні звіти із додатками, які долучені судом до матеріалів справи.

При цьому, ухвалою суду від 25.01.2017 року було продовжено строк ліквідаційної процедури Уланівського комбінату комунальних підприємств та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 у справі № 902/412/15 до 27.02.2017 року; зобов'язано арбітражного керуючого вжити заходи щодо завершення ліквідаційної процедури банкрута, а саме стосовно закриття рахунків банкрута у банку та відкладено розгляд справи на 27.02.2017 року.

Суд першої інстанції, розглянувши вищевказаний звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута встановив, що грошові кошти, майно або інші активи у підприємства банкрута відсутні. Ліквідаційна маса склала 0,00 коп. Також, у звіті повідомляється, що за відсутністю будь-якого майна визначення організатора аукціону та реалізація майна не проводилась. Майно підприємства не реалізовувалося, договори не заключались. Під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Уланівського комбінату комунальних підприємств коштів не поступало, вимоги кредиторів не погашались. Необхідності в оформленні документації для зберігання в архіві немає. Печатка і штамп підприємства ліквідована і міститься у справі (Додаток 43).

Обставини викладені у звіті підтверджуються доданими доказами.

В зв'язку з відсутністю майна та коштів у боржника - Уланівського комбінату комунальних підприємств, залишились не задоволеними вимоги кредиторів по справі № 902/412/15, а саме : Хмільницького об'єднаного управління ПФУ Вінницької області у розмірі 6 135,03 грн.; Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 989,55 грн.; Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області в розмірі 15 770,11 грн.

За наведених обставин, враховуючи положення ст.ст. 46, 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" місцевий господарський суд дійшов висновку про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута та відповідно ліквідації юридичної особи-банкрута - Уланівський комбінат комунальних підприємств.

Разом з цим, за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 (вх. № 06-52/300/17 від 13.01.2017 року) про стягнення з Уланівської сільської ради на користь ліквідатора боржника 18 213,04 грн. - заробітної плати та 2 414,33 грн. понесених витрат, а також клопотання ліквідатора боржника (вх. № 06-52/1764/17 від 27.02.2017 року) про затвердження звіту арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 62 від 26.02.2017 року про нарахування грошової винагороди, здійснення витрат, понесених у ліквідаційній процедурі та стягнення коштів пропорційно сумі грошових вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов висновку про покладення таких витрат на кредиторів банкрута пропорційно сумі визнаних вимог.

Колегія суддів вважає даний висновок помилковим з наступних підстав.

Визначення грошової винагороди арбітражного керуючого та джерела її фінансування встановлено статтею 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За умовами ч. 5 даної статті основним джерелом фінансування всіх процедур банкрутства визначено кошти боржника, одержані у результаті його господарської діяльності, або кошти, одержані від продажу майна (майнових прав) боржника.

В якості альтернативи частиною 2 даної статті встановлено обовязок сплати грошової винагороди шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником в залежності від того хто подав заяву про порушення справи про банкрутство), однак така альтернатива передбачається тільки у процедурі розпорядження майном та лише по відношенню до грошової винагороди, а не витрат, повязаних з виконанням повноважень. Тобто, ініціюючий кредитор зобовязаний профінансувати лише винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна.

Слід зазначити, що витрати на оплату послуг арбітражного керуючого відповідно до ст. 44 ГПК України входять до складу судових витрат, повязаних із розглядом справи про банкрутство. Проавансована ініціюючим кредитором сума відшкодовується останньому згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» за аналогією розподілу судових витрат у відповідності до ст. 49 ГПК. Таким чином, понесені кредитором витрати не являються безповоротними і підлягають компенсації.

Провадження у даній справі здійснюється за спрощеною процедурою відповідно до ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» без застосування процедур розпорядження майном та санації. Відтак, відсутній обов'язок кредитора авансувати сплату грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна.

Будь-якого обовязку кредиторів здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора та відшкодовувати понесені ним витрати нормами Закону про банкрутство не встановлено. Оскільки кредитор за своїм процесуальним статусом є стороною на користь якої прийнято рішення (визнано вимоги), відповідно останній не може нести тягар судових витрат під час їх розподілу за правилами ст. 49 ГПК України. Відтак, покладення судом першої інстанції таких витрат на кредиторів банкрута пропорційно до суми визнаних вимог не відповідає вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Господарському процесуальному кодексу України.

Не може слугувати такою підставою визначена ч. 6 ст. 115 Закону можливість створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Вказане випливає з того, що створення фонду не є обовязком кредиторів та вказане авансування також має компенсаційний характер.

Безпідставним є також посилання засновника банкрута - Уланівської сільської ради на судову практику, а саме - постанову ВГСУ від 15.09.2010 р. по справі № 11/Б-1104, відповідно до якої сформовано правову позицію, що при здійсненні ліквідаційної процедури відсутнього боржника за відсутності майна боржника господарський суд зобов'язаний затвердити розмір оплати послуг та відшкодування витрат за заявою ліквідатора та стягнути з кредиторів відсутнього боржника пропорційно їх вимогам кошти на оплату послуг ліквідтора та відшкодувати його витрати, керуючись принципом пропорційності голосів та кількості грошових вимог кредитора при розподілі витрат.

Вказана судова практики стосується вирішення питань оплати послуг ліквідтора відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 року. Дана редакція закону передбачала можливість оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів (ч. 12 ст. 3-1 Закону). Натомість редакція закону після 19.01.2013 р. таких положень не визначає.

Таким чином, виходячи з конструкції ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" єдиним джерелом фінансування витрат ліквідатора є кошти боржника, одержані у результаті його господарської діяльності, або кошти, одержані від продажу майна (майнових прав) боржника.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання арбітражного керуючого про стягнення грошової винагороди та понесених витрат з кредиторів пропорційно сумі їх грошових вимог.

Відносно клопотання арбітражного керуючого про стягнення з Уланівської сільської ради на користь ліквідатора боржника 18 213,04 грн. - заробітної плати та 2 414,33 грн. понесених витрат, судом приймається до уваги наступне.

Прямої вказівки на можливість покладення вказаних витрат на засновника банкрута, власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить. Не вбачається таких підстав і з врахуванням інших норм законодавства.

Підстави покладення відповідальності на таких осіб визначаються ч. 5 ст. 41 та ч. 6 ст. 95 Закону про банкрутство. Зокрема, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника у зв'язку з доведенням його до банкрутства. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (часників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов'язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновника (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов'язаннями. За вимогами ч. 6 ст. 95 Закону власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.

Виходячи з наведеного суд зазначає, що покладення витрат на засновника банкрута у разі недостатності майна для задоволення вимог, можливе у випадках доведення його вини в діях, що призвели до банкрутства або порушення вимог законодавства під час здійснення процедури самоліквідації (позасудова ліквідація).

Оскільки таких обставин у даній справі ні ліквідатором ні судом не встановлено, клопотання арбітражного керуючого про стягнення з Уланівської сільської ради на користь ліквідатора коштів з оплати послуг та понесених витрат задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що виплата грошової винагороди ліквідатора здійснюється з урахуванням вимог черговості, яка встановлена ст. 45 Закону про банкрутство, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, то відповідно до ч. 5 даної статті вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування ухвали господарського суду Вінницької області від 27.02.2017 р. у справі № 902/412/15 в частині стягнення основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі з кредиторів банкрута пропорційно до розміру кредиторських вимог, з прийняттям нового процесуального рішення в цій частині про відмову в задоволенні клопотання арбітражного керуючого про стягнення коштів з кредиторів.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 03.03.2017 р. № 341/06-37/09 задоволити.

2. Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 09.03.2017 р. № 08/409 задоволити частково.

3. Скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.02.2017 р. у справі № 902/412/15 в частинах:

- стягнення з Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (22100, м. Козятин, вул. П. Орлика, 19, Вінницька область, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (77509, с. Новичка, вул.Шубинця, 29, Долинський район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_1) 18 235,52 грн. - основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі пропорційно до розміру кредиторських вимог;

- стягнення з Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (22000, м. Хмільник, вул. Столярчука, 15-А, Вінницька область, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (77509, с. Новичка, вул.Шубинця, 29, Долинський район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_1) 7095,12 грн. - основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі пропорційно до розміру кредиторських вимог;

- стягнення з Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (22000, м. Вінниця, вул.Зодчих, 22, ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_1 (77509, с. Новичка, вул. Шубинця, 29, Долинський район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_1) 1 143,69 грн. - основної грошової винагороди ліквідатора та понесених витрат у ліквідаційній процедурі пропорційно до розміру кредиторських вимог;

- видачі наказів після набрання ухвалою суду законної сили.

4. Доповнити п. 2 резолютивної частини ухвали наступним абзацем:

"Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 про стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого, пов'язаних виконанням повноважень ліквідтора з кредиторів пропорційно сумі грошових вимог."

5. В інших частинах ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.02.2017 р. у справі № 902/412/15 залишити без змін.

6. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Дужич С.П.