РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017Справа №910/2896/17

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: публічного акціонерного товариства "Креді Агріголь Банк"

про: стягнення 53 962,77 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю

Від відповідача: Максименко В.О. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом розглядається справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Креді Агріголь Банк" про стягнення 53 962,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2017 року порушено провадження у справі №910/2896/17.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежилого приміщення №1/1 від 23.06.2014 року по оплаті орендної плати, в зв'язку з чим рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 року у справі №910/5059/16 стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу по сплаті орендної плати в розмірі 326 701,87 грн за період з червня 2015 року по лютий 2016 року. З огляду на те, що відповідачем погашення основного боргу було здійснено 14.12.2016 року позивачем нараховано на суму основного боргу 3 % річних в розмірі 5845,48 грн за загальний період з 31.05.2016 року по 14.12.2016 року, пеню в розмірі 5 430,50 грн за загальний період з 31.05.16 року по 15.08.2016 року, інфляційні втрати в розмірі 42 686,79 грн. за період з червня 2015 року по листопад 2016 року.

24.04.2017 року позивачем подані пояснення по справі щодо періодів нарахування пені, 3 % річних, інфляційних втрат.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, що рішенням суду від 31.05.2016 року у справі №910/5059/16 з відповідача вже було стягнуто 3 % річних, інфляційні втрати та пеню, що свідчить про подвійне притягнення відповідача до відповідальності, нарахування позивачем 3 % річних, інфляційних втрат та пеню протиричіть чинному законодавству, пеня нарахована понад шість місяців.

В судовому засіданні 18.04.2017 року оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 27.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та ПАТ «Креді Агріколь Банк» (орендар) укладено договір оренди нежилого приміщення № 1/1 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 88,6 кв.м., яке розташоване в будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.6.9. Договору орендна плата сплачується щомісячно у безготівковому порядку шляхом банківського переказу на зазначений в розділі 12 цього Договору поточний рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури. Орендодавець повинен вчасно виставляти такі рахунки орендареві не пізніше 5-го числа поточного місяця.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2016 року по справі № 910/5059/16 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ПАТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості встановлено невиконання ПАТ «Креді Агріколь Банк» грошового зобов'язання по сплаті орендних платежів та стягнуто на користь позивача суму основного боргу по сплаті орендної плати у розмірі 326701,87 грн. за період з червня 2015р. по лютий 2016 року, пеню у розмірі 54277,49 грн., 3% річних у розмір 6010,20 грн. та судовий збір у розмірі 5804,84 грн. Як вбачається з матеріалів справи розрахунок пені та 3 % річних у справі № 910/5059/16 позивачем здійснено по 30.05.2016 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016р. рішення господарського суду м. Києва від 31.05.2016 року по справі № 910/5059/16 залишене без змін.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач вказує, що фактично рішення суду виконано 14.12.2016 року, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача, в зв'язку з чим позивачем здійснено нарахування 3 % річних за період з 31.05.2016 року по 14.12.2016 року, пеню за період з 31.05.16 року по 15.08.2016 року та нараховано інфляційні втрати, які не були заявлені позивачем до стягнення у справі № 910/5059/16 за період з червня 2015 року по листопад 2016 року.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанові Вищого господарського суду України від 16.03.2011№ 11/109).

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Таким чином посилання відповідача на те, що позивач не мав права нараховувати 3 % річних, інфляційні втрати та пеню до моменту виконання грошового зобов'язання відповідачем безпідставні, та судом встановлено, що нарахування 3 % річних та пені здійснено за період, за який такі нарахування не проводились позивачем під час розгляду справи № 910/5059/16, а інфляційні втрати позивачем у справі № 910/5059/16 до стягнення не заявлялися, що виключає притягнення відповідача до подвійної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2016 року по справі № 910/5059/16 встановлено факт невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо оплати орендної та порушення відповідачем грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 5845,48 грн.

Судом перераховано розмір інфляційних втрат, в зв'язку з чим, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 42 686,79 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 9.4. Договору передбачено, що у випадку прострочки орендарем сплати орендної плати більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0,1% від належної до сплати суми за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє орендаря від проведення передбачених договором розрахунків.

Судом перераховано розмір пені, в зв'язку з чим, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 5 430,50 грн, яка нарахована позивачем в межах шестимісячного строку для нарахування пені, встановленого ч.6 ст.232 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Креді Агріголь Банк" (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4; ідентифікаційний код 14361575) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 5845 (п'ять тисяч вісімсот сорок п'ять) грн 48 коп - 3 % річних, 42 686 (сорок дві тисячі шістсот вісімдесят шість) грн 79 коп - інфляційні втрати, 5 430 (п'ять тисяч чотириста тридцять) грн 50 коп - пеню та 1600 (тисячу шістсот) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повний текст рішення складено: 05.05.2017р.