ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"11" травня 2017 р. Справа № 926/1470/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд»

до Чернівецької міської ради;

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект-131»

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради.

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект»

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання виконувати умови договору

Суддя О.Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача не зявився.

Від відповідача ОСОБА_1, довіреність № 01/02-05/562 від 07 березня 2017 року.

Від третіх осіб не зявились.

Від органу ДКСУ ОСОБА_2, довіреність №06-14/25 від 10 січня 2017 року.

СУТЬ СПОРУ: Рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.11.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2016 року рішення господарського суду Чернівецької області від 18 листопада 2015 року у справі №926/1470/15 скасовано в частині відмови у позові про визнання недійсним рішення 68 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 27.08.2015 № 1692 "Про припинення договору оренди землі від 04.05.2012 № 7800, укладеного між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд" і у цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

21 березня 2016 року господарським судом Чернівецької області видано наказ № 926/1470/15 про примусове виконання рішення.

Постановою Вищого господарського суду Чернівецької області від 29 липня 2016 року, постанову Львівського апеляційного суду залишено без змін.

20 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Гіпербуд звернулось до суду із скаргою про оскарження дій головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 21 березня 2016 року у справі №926/1470/15.

Обґрунтовуючи свою скаргу стягувач посилається на те, що у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, яким встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних установ, він звернувся з наказом до головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.

Листом від 06 березня 2017 року, який було отримано 10 березня 2017 року, за підписом начальника управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецькій області, повідомлено стягувану про неможливість виконання наказу, у звязку із відсутністю рахунків, відкритих на імя Чернівецької міської ради, а також відсутності договорів між Чернівецькою міською радою та Управлінням на розрахунково-касове обслуговування.

На думку стягувача, такі дії ГУ ДКСУ у Чернівецькій області дають підстави вважати, що останній грубо порушує його права. А відтак, позивач просить суд визнати дії ГУ ДКСУ України у Чернівецькій області щодо неправомірного повернення без виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 21.03.2016 року №926/1470/15 протиправними та зобов'язати ГУ ДКСУ у Чернівецькій області прийняти до виконання наказ господарського суду Чернівецької області від 21.03.2016 року №926/1470/15.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2017 року та розпорядженням щодо повторного автоматичного розподілу справи №23/17 від 20 березня 2017 року, справу № 926/1470/15 передано судді Проскурняку О.Г., у звязку із закінченням терміну повноважень щодо здійснення процесуальних дій судді Паскаря А.Д.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21 березня 2017 року прийнято скаргу до розгляду; призначено судове засідання на 03 квітня 2017 року. Ухвалою суду від 03 квітня 2017 року відкладено розгляд справи на 10 квітня 2017 року. В судовому засіданні 10 квітня 2017 року оголошено перерву в розгляді справи до 11 травня 2017 року.

11 травня 2017 року позивач у судове засідання не зявився. При цьому, 10 травня 2017 року звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд скарги за відсутності свого представника, у звязку із зайнятістю останнього в іншому судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення скарги на дії УДКСУ заперечив, з підстав, вказаних у відзиві на скаргу, посилаючись на те, що він не обслуговується в ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, а відтак відсутні рахунки в даному органі казначейства.

Представник ГУ ДКСУ у Чернівецькій області проти задоволення скарги заперечує, та зазначає, що Чернівецька міська рада в них не обслуговується та відсутні відкриті рахунки з яких можливо списати кошти.

Заслухавши представників сторін та органу УДКСУ, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (далі - ГУ ДКСУ у Чернівецькій області), дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеної скарги і вирішення спору по суті, суд встановив:

Позивач на виконання рішення господарського суду Чернівецької області по справі №926/1470/15 звернувся із заявою до головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.

Листом від 06 березня 2017 року, який було отримано 10 березня 2017 року, за підписом начальника управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях Чернівецькій області, повідомлено стягувану про неможливість виконання наказу, у звязку із відсутністю рахунків, відкритих на імя Чернівецької міської ради, а також відсутності договорів між Чернівецькою міською радою та Управлінням на розрахунково-касове обслуговування.

Повернення без виконання наказу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною скаргою в порядку статті 121-2 ГПК.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України Унормовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Враховуючи положення статті 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 8459) визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно пункту 47 Порядку встановлено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до пункту 6 Порядку, стягувачам, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у цьому пункті.

Відповідно до пункту 2 Порядку встановлено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, Чернівецька міська рада не укладала з Головним управлінням казначейства договір на розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також в останнього відсутні рахунки відкриті на імя Чернівецької міської ради.

Отже, Чернівецька міська рада не обслуговується в органах казначейства як розпорядник (одержувач) бюджетних коштів.

Чинним законодавством не передбачено повноважень органу Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника, відкритих в інших банківських установах.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Враховуючи те, що у Головному управлінні Державної казначейської служби у Чернівецькій області відсутні відкриті рахунки на імя Чернівецької міської ради, відтак, Головне управління Державної казначейської служби у Чернівецькій області обґрунтовано повернуло стягувачу наказ Господарського суду Чернівецької області від 21 березня 2016 року № 926/1470/15 на підставі пункту 9 Порядку № 845.

Так, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 77, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на дії головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області.

Суддя О.Г. Проскурняк