ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2017 р.Справа № 14/44/08
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.

суддів: Богатиря К.В., Принцевської Н.М.

(склад колегії змінено згідно розпорядження в.о. керівника апарату № 312 від 27.04.2017р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів 27.04.2017р. у зв'язку з перебуванням у відпустці суддів Лавриненко Л.В, Величко Т.А. та Філінюка І.Г.)

секретар судового засідання Полінецька В.С.

за участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

від Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" - Демченка О.В. за довіреністю;

арбітражний керуючий - Козирицького Андрій Сергійович особисто;

від прокуратури - Лянної О.А

/інші учасники провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином/.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни м. Київ

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 р.

у справі №14/44/08

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Первомайськавтотранс" м.Первомайськ

до боржника Акціонерного товариства відкритого типу "Гілєя" м. Первомайськ

кредитори:

1) Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-Сервіс";

3) Селянська спілка приватних паїв "Сергіївка";

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд";

5) Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз";

6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаська птахофабрика";

7) Філія Центрального музею Збройних Сил України -Музей Ракетних військ стратегічного призначення;

8) Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Статус Агро";

9) Приватне сільськогосподарське підприємство імені Партизанської іскри;

10) Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива";

11) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря";

12) Товариство з обмеженою відповідальністю "Прімум верітас";

13) Товариство з обмеженою відповідальністю "АТІС";

14) Приватне сільськогосподарське підприємство "Кумари";

15) Відкрите акціонерне товариство "Золотоноша м`ясо";

16) Товариство з обмеженою відповідальністю "АУЗ Факторинг";

17) Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

18) Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області;

19) Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії";

20) Державний комітет України з державного матеріального резерву;

21) Первомайський міськрайонний центр зайнятості;

22) Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів;

23) Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго";

24) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Первомайському районі Миколаївської області;

25) Первомайська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області;

26) Первомайська міська рада Миколаївської області

27) Відкрите акціонерне товариство "Первомайськавтотранс"

28) Приватне підприємство "Білоножко"

за участю арбітражного керуючого - Козирицького Андрія Сергійовича, м.Хмельницький

та за участю:

1) Головного управління юстиції в Миколаївській області;

2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області;

3) Первомайської міської ради Миколаївської області;

4) Прокуратури Миколаївської області

про банкрутство

/повна фіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України/.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.01.2008 за спільною заявою Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Партизанської іскри та Відкритого акціонерного товариства "Первомайськавтотранс" порушено провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства відкритого типу (далі - АТВТ) "Гілєя".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2010 затверджено реєстр вимог кредиторів АТВТ "Гілєя" на загальну суму 62099246,08грн. із визначенням сум та черговості задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 13.11.2012 АТВТ "Гілєя" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором АТВТ "Гілєя" арбітражного керуючого Мегерю Артура Валерійовича.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.08.2014 припинено повноваження арбітражного керуючого Мегері А.В. як ліквідатора АТВТ "Гілєя", призначено ліквідатором АТВТ "Гілєя" арбітражного керуючого Козирицького А.С.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 (суддя Ржепецький В.О.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс АТВТ "Гілєя" станом на 07.03.2017, ліквідовано АТВТ "Гілєя", провадження у справі №14/44/08 припинено, тощо.

Судова ухвала мотивована тим, що ліквідатором здійснено всіх можливих заходів, щодо пошуку майна боржника, наданий ліквідатором звіт та ліквідаційний баланс банкрута свідчать про відсутність у останнього основних і оборотних засобів для ведення господарської діяльності, погашення заборгованості та відновлення платоспроможності, а тому судом визнано за можливе затвердити звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута та припинити юридичну особу АТВТ "Гілєя".

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу Господарського суду Миколаївської області повністю та передати справу для продовження розгляду.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана судова ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Скаржник вважає, що Господарський суд Миколаївської області не перевірив відповідність поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не надав належної оцінки їх змісту, а також не перевірив повноту дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, внаслідок чого в порушення вимог ст.ст. 43, 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передчасно затвердив звіт арбітражного керуючого та ліквідаційний баланс банкрута оскаржуваною ухвалою.

Так, за твердженням апелянта, ліквідатором не виконано всі вимогу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при здійсненні ліквідаційної процедури, зокрема, не витребувано з незаконного володіння та не реалізовано майно боржника, яке було реалізоване на аукціонах, які відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 23.08.2012 року у справі № 26/076-12, залишеного без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2012 року, визнано недійсними.

До того ж, апелянт відзначає, що ліквідатором не проведено повного комплексу заходів щодо розшуку майна боржника, а саме, підйомника АГП - 22.04, 1991 р. випуску за реєстраційним №0132, заводський №239, який зареєстрований за АТВТ "Гілєя".

Скаржник також зазначає, що відповідно до звітів ліквідатора, за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності АТВТ «Гілєя» арбітражним керуючим Мегерою А.В. було встановлено що станом на 01.01.2010 року дебіторська заборгованість становить 2859 тис. грн., а станом на 30.09.2012 року дебіторська заборгованість вже становила 0 грн. Апелянт відзначає, що з матеріалів справи не відомо, яким чином погашена дебіторська заборгованість перед АТВТ «Гілєя» та які вимог кредиторів були задоволені за рахунок її надходження.

Як зазначає скаржник, у наданому звіті ліквідатора відсутня інформація щодо звернення ліквідатора із запитами та відповіді до Філії «Український центр інноватики та патентно - інформаційних послуг»; Державного космічного агентства України; Державної митниці Державної фіскальної служби України; Головного управління статистики у Миколаївській області; Виконавчої дирекції Фонду спеціального страхування з тимчасової втрати працездатності; Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків, фінансових послуг, тощо.

Апелянт вважає, що в діях керівних осіб АТВТ «Гілєя» наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190, 192, 222, 388 КК України. Вищезазначені обставини, на думку апелянта, підлягають обов'язковому з'ясуванню і перевірці правоохоронними органами, що в подальшому може дати підстави для покладення на засновників (учасників) боржника - юридичної особи субсидіарної відповідальності за зобов'язаннями боржника (ч. 5 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 апеляційна скарга ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 р. у справі №14/44/08 прийнята до провадження та призначена до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Величко Т.А., Філінюка І.Г.

У зв'язку із перебуванням суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г. у відпустці з 03.05.2017 по 05.05.2017 та Величко Т.А. з 03.05.2017 по 26.05.2017 справа №14/44/08 відповідно до автоматичного розподілу 27.04.2017 року передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Разюк Г.П., суддів Принцевської Н.М., Богатиря К.В. та ухвалою від 27.04.2017 прийнята даною колегією суддів до провадження та призначена до розгляду на 03.05.2017.

13.04.2017 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ліквідатора АТВТ «Гілєя» Козирицького А.С., в якому останній просить залишити без змін ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 у справі №14/44/08, а апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» - без задоволення.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні.

Арбітражний керуючий Козирицького А.С. та представник прокуратури надали пояснення, відповідно до яких не погоджуються з апеляційною скаргою, вважають її необґрунтовано та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу просили залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі та заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи положення п.п. 1, 1-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" /далі-Закон/ та порушення провадження у справі про банкрутство АТВТ «Гілєя» ухвалою місцевого господарського суду 31.01.2008 р., в даному проваджені судовою колегією застосовуються норми в редакції, яка діяла станом до 19.01.2013.

У відповідності до ст. 1 Закону ліквідатор це фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Статтею 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відтак, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника та пред'явлення до третіх осіб вимог щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту.

Водночас, в ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна в порядку ст. 17 Закону, тощо). Тобто, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна, ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Вищого господарського суду України від 27.06.2012 р. у справі № 38/5005/17545/2011.

У відповідності до пунктів 90, 91 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №15 та ч. 1 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" всі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Згідно зі ст. 32 Закону після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання - передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, Господарський суд Миколаївської області зазначив про те, що арбітражним керуючим Козирицьким А.С. під час здійснення повноважень ліквідатора АТВТ «Гілєя» було надіслано запити та отримано відповіді від державних органів щодо виявлення майна банкрута, зокрема, для виявлення ліквідаційної маси АТВТ «Гілєя», реалізовано виявлене майно на аукціонах та отримані від реалізації майна боржника кошти було спрямовано на задоволення вимог кредиторів у відповідності до їх черговості. Також судом зазначено, що ліквідатором вживались заходи щодо повернення майна боржника із чужого незаконного володіння, та вживались заходи до виявлення дебіторської заборгованості та було з'ясовано, що первинних документів стосовно дебіторської заборгованості арбітражному керуючому Мегері А.В. не передавалось. Судом першої інстанції відзначено, що відповідно до аналізу фінансово-господарської діяльності АТВТ "Гілєя", здійсненого арбітражним керуючим Мегерею А.В., було встановлено, що станом на 01.01.2010 дебіторська заборгованість становила 2859 тис. грн., а станом на 30.09.2012 - 0,00 грн., фактично дебіторська заборгованість відсутня.

Враховуючи наведене, господарським судом Миколаївської області було зазначено, що ліквідатором здійснено всіх можливих заходів, щодо пошуку майна боржника.

Проте, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції зробленими при неповно з'ясованих обставинах справи, з огляду на таке.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції у порушення приписів ст.ст. 25, 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не було взято до уваги те, що у звіті ліквідатора відсутні відомості щодо дебіторської заборгованості боржника.

Судова колегія відхиляє посилання суду першої інстанції та ліквідатора на те, що станом на 30.09.2012 дебіторська заборгованість відсутня, оскільки, як вбачається з матеріалів справи станом на 01.01.2010 дебіторська заборгованість становила 2859 тис. грн. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вжиття ліквідатором заходів щодо повернення даної дебіторської заборгованості або її списання у встановленому порядку.

Посилання ліквідатора не те, що означена дебіторська заборгованість існувала в процедурі розпорядження майном і керівником боржника та розпорядником майна вживались заходи щодо повернення даної дебіторської заборгованості та повернута дебіторська заборгованість можливо була націлена на погашення поточних витрат та заробітної плати, є припущенням ліквідатора та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Не приймаються колегією суддів до уваги й посилання ліквідатора на те, що станом на день його призначення дебіторська заборгованість була відсутня у боржника, оскільки, у відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звіт ліквідатора має містити відомості про заходи, вжиті щодо встановлення та повернення дебіторської заборгованості протягом всієї ліквідаційної процедури, а не лише за час повноважень останнього ліквідатора.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Київської області від 23.08.2012 у справі №26/076-12, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2012 визнано недійсними результати торгів у формі аукціону по продажу майна, яке належить АТВТ "Гілєя", на товарній біржі "Ізумруд" щодо продажу залізничної під'їзної колії довжиною 10937,82 м, оформлених згідно протоколу №2 від 04.10.2010; визнано недійсними результати торгів у формі аукціону по продажу майна, яке належить АТВТ "Гілєя" на товарній біржі "Ізумруд" щодо продажу машин, механізмів, обладнання та устаткування, оформлених згідно протоколу №3 від 04.10.2010; визнано недійсними результати торгів у формі аукціону по продажу майна, яке належить АТВТ "Гілєя" на товарній біржі "Ізумруд" щодо продажу транспортних засобів в кількості 33 одиниць, залізничних дорожніх машин (тепловози - 3 одиниці, напіввагон, автодрезина), автотракторної техніки та самохідних машин в кількості 70 одиниць, оформлених згідно протоколу №4 від 04.10.2010; визнано недійсним Договір купівлі-продажу рухомого майна, що включає в себе машини, механізми, обладнання та устаткування, транспортні засоби, залізничну під'їзну колію, укладений 04.10.2010 року між Акціонерним товариством відкритого типу "Гілєя" в особі ліквідатора Захарченко І.В. та Виробничо - комерційним підприємством "Ківгор".

Проте, ліквідатором не було вжито належних заходів щодо повернення означеного майна боржника, яке було відчужено за угодами визнаними судом недійсними.

Колегія суддів відхиляє посилання ліквідатора на те, що останнім було подано до суду позовну заяву до ВКП "КІВГОР" про витребування майна АТВТ "Гілєя" з незаконного володіння, однак у зв'язку із несплатою судового збору ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2015 у справі №911/1731/15 позовну заяву Акціонерного товариства відкритого типу "Гілєя" та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду, а також посилання ліквідатора на те, що у зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунку банкрута, ліквідатор АТВТ "Гілєя" Козирицький А.С. листом №02-03/95 від 22.01.2016 звернувся до кредиторів АТВТ "Гілєя" з пропозицією сплатити (авансувати) судовий збір у сумі 206700грн. за подання позовної заяви про витребування зазначеного майна, проте кредиторами відповідного фонду не було створено, з наступних підстав.

Відповідно до ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Таким чином, витрати, у тому числі й пов'язані з поданням позову щодо повернення майна з чужого незаконного володіння, покладаються саме на арбітражного керуючого та згодом компенсуються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

А тому, посилання ліквідатора на неможливість повернення майна боржника, яке перебуває у незаконному володінні інших осіб у зв'язку із відсутністю грошових коштів на сплату судового збору за подання позову є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також, з матеріалів справи вбачається, що Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Миколаївській області листом №01-08.02/871 від 15.05.2014 повідомлено, що за АТВТ "Гілєя" зареєстровано від 31.07.2006 підйомник АГП - 22.04, 1991 року випуску за реєстраційним номером №0132, заводський номер 239.

30.05.2014 ліквідатором Мегерею А.В. подано заяву за вих.№01-34/267 до ВДАІ УМВС України в Миколаївській області про розшук рухомого майна - підйомника АГП -22-04,1991 р. у зв'язку із відсутністю означеного майна при проведені інвентаризації майна боржника.

На звернення ліквідатора Козирицького А.С. від 24.01.2017 №02-03/145 щодо результатів розшуку рухомого майна банкрута, Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області листом №1492/70-2012 від 30.01.2017 повідомлено, що заяви №01-34/267 від 30.05.2014 про розшук майна - підйомника АГП-22.04,1991 р.в. до Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області не надходило, у зв'язку із реорганізацією МВС журнал вхідної кореспонденції за 2014 рік було знищено.

Колегія суддів вважає, що ліквідатором Козирицьким А.С. у порушення приписів ст. 3-1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не було вжито жодних заходів щодо встановлення місцезнаходження даного майна боржника та повернення останнього до ліквідаційної маси банкрута, адже у матеріалах справи відсутні будь-які інші запити або заяви ліквідатора, які б свідчили про вжиття останнім заходів щодо повернення підйомника АГП-22.04,1991 р.в. у ліквідаційну масу, а у листі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області листом №1492/70-2012 від 30.01.2017 йде мова лише про відсутність заяви попереднього ліквідатора боржника та не міститься жодних відомостей щодо самого майна.

Наведене вище, свідчить про необґрунтованість прийнятої оскаржуваної ухвали, оскільки, саме відповідні дії ліквідатору, що обумовлені Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконані у не повному обсязі.

Отже, твердження апелянта щодо того, що при прийнятті оскаржуваної ухвали господарським судом першої інстанції не були досліджені всі фактичні обставини справи, які мали суттєве значення при розгляді звіту ліквідатора, колегією суддів апеляційної інстанції приймаються до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не були досліджені всі фактичні обставини справи, що і призвело для передчасного затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі.

Згідно з ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно із ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали, зокрема, про припинення провадження у справі, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи допущену судом першої інстанції неповноту у встановленні обставин, що мають значення для даної справи при затвердженні звіту ліквідатора та припинення провадження у справі, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 р. підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2017 року у справі №14/44/08 скасувати.

Справу передати на розгляд Господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 10.05.17р.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Принцевська Н.М.