ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" травня 2017 р.Справа № 916/3615/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

До відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

про стягнення 42475,00 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

В судовому засіданні 03.04.2017р. на підставі ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 19.04.2017р. о 11:00.

Суть спору: Позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний", у якому просить суд стягнути з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документів в сумі 42475грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.12.2016р. (суддя Степанова Л.В.) порушено провадження у справі №916/3615/16 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У звязку з перебування судді Степанової Л.В. з 27.02.2017р. на тривалому лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 28.02.2017р. №239 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/3586/16 між суддями.

Згідно даних протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 28.02.2017р. справу №916/3615/16 передано на розгляд судді Дяченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.03.2017р. справу №916/3615/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

31.01.2017. до господарського суду Одеської області представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти заявлених вимог позивача, зазначаючи суду, що вага вантажу у вагоні №60728078, яка зазначена у накладній №41677055 від 19 червня 2016 року, зазначена вірно та повністю відповідає вазі, визначеній у квитанції залізничних ваг марки 4501ВВ-100Э/2СД від 19 червня 2016 року та відповідного „ОТВЕСУ №11398.

Додатково, відповідачем було зазначено суду, що Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було подано позовну заяву після спливу строку позовної давності, встановленого чинним законодавством України.

Судом не приймаються до уваги твердження Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" щодо подання позовної заяві зі спливом строку позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 137 Статуту Залізниць України, позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Положеннями ч.5 ст. 315 Господарського кодексу України встановлено, що для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Згідно до ч. 2 ст. 255 Цивільного кодексу України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Подією, яка була підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду є контрольне зважування на вагах станції Красноармійськ вагона №60728078 та складення 23 червня 2016 року комерційного акту БН №729134/14, тобто, перебіг позовної давності розпочався з 24 червня 2016 року та сплинув 24 грудня 2016 року.

Позовна заява була надана для направлення до господарського суду Одеської області у відділення №4 „Укрпошти міста Лиман 22.12.2016р., відповідно до фіскального чеку ПН 55, який міститься в матеріалах справи, отже, в межах строку позовної давності, встановленого чинним законодавством.

05.05.2017р. до господарського суду Одеської області на виконання вимог ухвали суду позивачем було надано для залучення до матеріалів справи копію технічного паспорту № 82 засобу ваговимірювальної техніки по станції Красноармійськ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

19 червня 2016 року згідно накладної №41677055 зі станції Берегова Одеської залізниці на станцію Авдііївка Донецької залізниці було відправлено групу вагонів з вантажем вугілля камяне, в тому числі і вагон №60728078.

23 червня 2016 року на проміжній станції Красноармійськ на підставі актів загальної форми від 22 червня 2016 року було здійснено контрольне переважування вагону №60728078 та складено комерційний акт БН №729134/114 від 23.06.2016р. (а.с.8,9).

Комерційним актом БН №729134/114 від 23.06.2016р. було засвідчено, що під час контрольного зважування на вагах станції вагону №60728078, відправленого за накладною №41677055 зі станції Берегова Одеської залізниці на станцію Авдііївка Донецької залізниці, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною масою на 1200 кг.

Відповідний результат переважування маси вантажу у вагоні №60728078 від 23.06.2016р. було зафіксовано у Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах.

Відповідно до накладної № №41677055 відправником вантажу є Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний". У відповідній накладній маса вантажу була визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, що підтверджує графа 24 перевізних документів. Завантаження проводилося вантажовідправником., про що в перевізних документах є зазначені відмітки.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачем було зазначено суду, що п.5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно до ст. 122 Статуту залізниць України.

Також, положеннями ст. 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно до ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у пятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Вартість провізної плати по накладній №41677055 за вагон №60728078 становить 8495 грн.

Керуючись положеннями ст.ст. 118,122 Статуту залізниць України, позивачем - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було здійснено нарахування штрафу за невірно зазначену масу вантажу у пятикратному розмірі, у звязку з чим, відповідно до розрахунків позивача за відповідачем - Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" рахується штраф у розмірі 422475 грн. (8495 грн. х 5 = 42475 грн.).

Позовні вимоги направлено на стягнення штрафу у пятикратному розмірі, відповідно до ст.ст. 118,122 Статуту залізниць України, розмір якого становить 42475 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. (ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 23 Статуту залізниць України, зокрема, встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644 визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Положеннями ст. 122 Статуту залізниць України визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" зобовязань щодо вірного визначення маси вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем, відповідно до положень ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, було нараховано відповідачу штраф у пятикратному розмірі провізної плати за невірно визначену масу вантажу, у звязку з чим, за відповідачем - Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" рахується штраф в розмірі 422475 грн. (8495 грн. х 5 = 42475грн.).

Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає розмір заявленого до стягнення штрафу у сумі 42475 грн. вірним.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України також встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому, у п.3.17.4. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Згідно з п.6.4. Розяснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 „Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованого штрафу відповідачу - Державному підприємству "Морський торговельний порт "Южний" до подвійного розміру провізної плати в сумі 16990 грн., у звязку з чим позовні вимоги задовольняються судом частково.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13; код 04704790) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"(03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна,22; код 40150216) штраф за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документів в сумі 16990 (шістнадцять тисяч девятсот девяносто) грн.

3.В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4.Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13; код 04704790) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"(03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна,22; код 40150216) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Повний текст рішення складено 15 травня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко