ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"28" квітня 2017 р.№ 916/999/17

Суддя Желєзна С.П., розглянувши матеріали вх.№1061/17

за позовом: Олександрівської селищної адміністрації Чорноморської міської ради Одеської області

до: Філії - Іллічівське відділення №8126 ВАТ „Державний ощадний банк

про стягнення 2 095,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Олександрівська селищна адміністрація Чорноморської міської ради Одеської області звернулась до господарського суду Одеської області із позовом до Філії - Іллічівське відділення №8126 ВАТ „Державний ощадний банк про стягнення заборгованості у розмірі 2 095,65 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобовязань прийнятих на себе за договором оренди майна №1 від 01.10.2009р., укладеного між позивачем та відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк в особі керуючого філією Іллічівське відділення №8126, в частині здійснення оплати орендних платежів за договором.

Першочергово господарський суд вважає за необхідне зазначити, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (витяг № НОМЕР_1 станом на 27.04.2017р.) вбачається, що відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк на виконання вимог Закону України „Про акціонерні товариства від 17 вересня 2008 року N 514-VI було внесено зміни до найменування товариства з відкритого на публічне товариство (реєстраційна дія 5016740 від 07.06.2011р.).

Приписами ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, а саме: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. ч. 1-2, 6 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є, зокрема, господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України. Суб'єкти господарювання, зазначені у пункті першому частини другої цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

В свою чергу, статтею 15 Господарського процесуального кодексу України визначено наступне. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

При цьому, п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, зокрема, наступне. Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії N 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку, що філії, які в силу законодавчих приписів не є юридичними особами, самостійно не можуть виступати у якості відповідачів або позивачів у господарських справах, оскільки в будь-якому випадку вони представляють інтереси юридичних осіб, які і вважаються сторонами у судовому процесі.

Проте, з поданої до господарського суду позовної заяви вбачається, що Олександрівською селищною адміністрацією було визначено саме філію Іллічівське відділення №8126 ВАТ „Державний ощадний банк у якості відповідача, яка згідно з чинним законодавством не є юридичною особою.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що субєктний склад сторін по справі не відповідає вимогам ст. 1 ГПК України, оскільки позивачем помилково було визначено у якості відповідача не зареєстровану юридичну особу (філію).

При цьому, господарський суд зазначає, що оскільки відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк в особі філії Іллічівське відділення №8126 виступало орендодавцем за договором оренди майна №1 від 01.10.2009р., то саме публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк, з урахуванням наведених по тексту рішення вище відомостей, і повинне бути визначене у якості відповідача.

Згідно вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України, про відмову в прийнятті позовної заяви виноситься ухвала, яка надсилається сторонам, прокурору, якщо вони є заявниками, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать про невідповідність субєктного складу сторін по справі вимогам ст.ст. 1, 21 ГПК України, що тягне за собою підвідомчість даної справи господарським судам, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України господарський суд відмовляє Олександрійській селищній адміністрації Чорноморської міської ради Одеської області у прийнятті вказаної позовної заяви.

При цьому, сума судового збору в розмірі 1 600,00 грн., сплачена в дохід державного бюджету згідно з платіжним дорученням 94 від 21.04.2017р., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви позивачу відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 62, ст. 106, 111-13 ГПК України ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя С.П. Желєзна