КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р. Справа№ 910/19033/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

за участі представників:

від позивача: Лапій А.В. - представник

від відповідача: Хурсевич С.В. - представник

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 року у справі № 910/19033/16 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору на стороні відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва 12.01.2017 року у справі № 910/19033/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІНІТІ -БС» усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном загальною площею 250,1 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Уманська, 47-а, шляхом виселення та передачі зазначеного нерухомого майна Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІНІТІ -БС» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» 1 378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Трініті -БС» звернулося до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 року у справі № 910/19033/16 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2017, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 22.02.2017.

Представник позивача 22.02.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 розгляд справи відкладено на 22.03.2017.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.03.2017 надав для огляду та долучення до матеріалів справи копію листа Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву від 14.02.2017 № 30-06/1762 щодо акта звірки взаємних розрахунків за договором від 02.09.2004.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 продовжено строк вирішення спору, зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву надати копію акта звірки взаємних розрахунків між РВ ФДМУ та відповідачем, розгляд справи відкладено на 12.04.2017.

11.04.2017 від РВ ФДМУ по місту Києву надано клопотання про долучення копії листа разом з яким відповідачу направлявся акт звірки розрахунків, та копія акту заповненого виключно РВ ФДМУ.

Представник третьої у судове засідання 12.04.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

02.09.2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - Орендодавець, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС» (надалі - Орендар, відповідач) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 953 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (надалі - Майно), площею 599,91 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Уманська, 47-а, що знаходиться на балансі Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання Державного територіального - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.05.2004 р. 481 000,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення спортивного закладу.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна.

Згідно з п. 2.4 Договору, у разі припинення цього Договору, майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає майно Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю за цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі.

Сторони в п.п.10.1, 10.5 Договору погодили, що Договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 02.09.2004 р. до 02.08.2005 р. включно. У разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

02.09.2004 р. між сторонами було підписано Акт приймання передачі в оренду нерухомого майна, відповідно до якого Орендодавець, згідно з Договором оренди нерухомого майна від 02.09.2004 р. передає, а Орендар приймає в користування нерухоме майно, загальною площею 599,91 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Уманська, 47-А.

03.07.2006 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС» (надалі - Орендар) укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін і доповнень до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 953 від 02.09.2004 р.

Відповідно до п. 1 Додаткового договору № 1 Орендар повертає Орендодавцю частину орендованого Майна загальною площею 349,81 кв.м. по акту приймання-передачі.

Додатковим Договором №2, підписаним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС» (надалі - Орендар) встановлено мету використання приміщення: для розміщення офісу.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із створенням Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.14. № 4442-VI, постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 25.06.14. № 200 та статті 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», усі права та обов'язки орендодавця за спірним договором перейшло до позивача. Вказане підтверджується передавальним актом від 31.07.2015, затвердженим Міністром інфраструктури 18.08.15., зведеним переліком майна Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», що вноситься до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця», переліком майна ПАТ «Українська залізниця», яким наділяється Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З моменту державної реєстрації Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» (позивач) 21.10.2015р., до останнього перейшло право власності на спірне майно.

03.03.2016 р. між Регіональною філією «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС» укладено Додатковий договір до Договору оренди нерухомого майна від 02.09.2004 р. № 953.

Умовами Додаткового договору від 03.03.2016 р. встановлено, що орендодавцем майна, визначеного Договором від 02.09.2004 р. № 953 є ПАТ «Укрзалізниця» (п. 1 Додаткового договору).

Відповідно до п. 3.6 Додаткового договору від 03.03.2016 р. орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Одержувач коштів - Виробничий підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з п. 7 Додаткового договору від 03.03.2016 р., усі інші умови договору, не порушені даним додатковим договором, залишаються без змін.

Відповідно до п. 8 Додаткового договору від 03.03.2016 р., цей додатковий договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та у відносинах щодо терміну дії і розрахунків діє з 01.12.2015р .

Відповідно до Акту приймання передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна від 03.03.2016 р. позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт оренди, який обліковується на балансі Виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»

Листом від 02.08.2016 р. № 30-06/8279 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулося до ТОВ «ТРІНІТІ -БС», у якому зазначило, що у зв'язку з належним виконанням умов Договору оренди № 953 від 02.09.2004 р. та п. 10.4 вищевказаного Договору, Регіональним відділенням було продовжено строк дії Договору № 953 від 02.09.2004 р. строком на 11 місяців (до 02.07.2017).

02.08.2016 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІНІТІ -БС» укладено Додатковий Договір № 953/06 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 953 від 02.09.2004 р., відповідно до п. 1 якого, Договір оренди № 953 від 02.09.2004 р. продовжено строком на 11 місяців, термін дії Договору - з 02.08.2016 р. до 02.07.2017 р.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Разом з тим, судом встановлено наступне.

Позивач листом від 09.08.2016 р. № КБМЕУ -6/1429 звернувся до відповідача з проханням підписати акт приймання-передачі майна (з оренди) та повернути майно Балансоутримувачу - Виробничий підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Проте, така вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Як вбачається з Акту від 19.09.2016 р. про результат комісійного обстеження орендованого майна та земельної ділянки по вул. Уманська, 47 А в м. Києві, позивачем встановлено, що Орендар продовжує використовувати нерухоме майно.

Станом на день звернення позивача з даним позовом до суду та станом на час прийняття рішення в даній справі судом першої інстанції спірне приміщення відповідачем позивачу за актом приймання-передачі не повернуто.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що майно, передане в оренду, є власністю ПАТ «Українська залізниця», про що відповідач був повідомлений належним чином.

У зв'язку з переходом права власності на спірне майно між позивачем та відповідачем укладено Додатковий договір від 03.03.2016 р., та підписано Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 03.03.2016 р.

Судом встановлено, що між відповідачем, як орендарем, та позивачем, як орендодавцем і власником майна, не укладались жодні договори щодо продовження строку Договору оренди.

При цьому, наданий відповідачем Додатковий договір № 953/06 (копія якого міститься в матеріалах справи), укладений між відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України про продовження строку дії договору оренди, та посилання відповідача на здійснення оплат за оренду спірного майна на адресу третьої особи, правомірно відхилено судом першої інстанції, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України втратило повноваження щодо управління спірним майном та, відповідно, не наділене повноваженнями розпоряджатись таким майном.

Враховуючи вищевикладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті -БС» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 року по справі № 910/19033/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/19033/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова