ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2017р. Справа №905/428/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман,

про стягнення 3152,96 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 юрисконс.

від відповідача: ОСОБА_2 пров. юрисконс.

Згідно із ст.77 ГПК України

в засіданні суду оголошувалась перерва з 21.03.2017р. по 20.04.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3152,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що під час здійснення перевезення за залізничними накладними №50435817, №50423342 залізницею було допущено на шляху прямування незбереження вантажу у вагонах №65888554, №66753104, про що складені комерційні акти БН №696768/101 від 25.08.2016р., БН №696769/102 від 25.08.2016р.

Відповідач у запереченнях №2022/223 від 21.03.2017р. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що, всупереч приписів ст.130 Статуту залізниць України, позивачем не було надано до матеріалів справи оригінали комерційних актів та належних доказів вартості втраченого вантажу.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

23.08.2016р. за залізничними накладними №50435817, №50423342 Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці відвантажило в адресу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажоодержувач), зокрема, у вагонах №65888554, №66753104 вугілля камяне. Виходячи зі змісту відомості вагонів накладних №50435817, №50423342, маса нетто у вагоні №65888554 70000 кг, у вагоні №66753104 69000 кг.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Авдіївка Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту залізниць України була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладних.

Так, з посиланням на складені станцією Красноармійськ Донецької залізниці акти загальної форми №49147 від 24.08.2016р., №49146 від 24.08.2016р. було здійснено комісійне переваження вагонів №65888554, №66753104, про що складені комерційні акти БН №696768/101 від 25.08.2016р., БН №696769/102 від 25.08.2016р. відповідно до яких встановлено наступне:

- вагон №65888554: брутто 89400 кг, тара 22600 кг, нетто 66800 кг, що менше документу на 3200 кг;

- вагон №66753104: брутто 89300 кг, тара 22000 кг, нетто 67300 кг, що менше документу на 1700 кг.

У комерційному акті БН №696768/101 від 25.08.2016р. також відображено, що завантаження у вагоні №65888554 вище рівня бортів на 5 - 7 см; над шостим, сьомим люком наявне поглиблення близько 250 см х 280 см х 80 см, маркування у місці поглиблення відсутнє; поверхня вантажу плівкою проти видування не покривалась, вантаж марковано однією поздовжньою борозною катка-ущільнювача; вантаж прибув у справному вагоні, люка та двері щільно закриті на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає.

У комерційному акті БН №696769/102 від 25.08.2016р. відображено, що завантаження у вагоні №66753104 вище рівня бортів на 5 - 7 см; у вагоні над першим люком поглиблення близько 150 см х 280 см х 100 см, над шостим, сьомим люками поглиблення 180 см х 280 см х 60 см, маркування у місці поглиблення відсутнє; поверхня вантажу плівкою проти видування не покривалась, вантаж марковано однією поздовжньою борозною катка-ущільнювача; вантаж прибув у справному вагоні, люка та двері щільно закриті на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає.

Вагони №65888554, №66753104 прибули на станцію Авдіївка Донецької залізниці у технічному відношенні справні. Переваження вантажу здійснювалось на справних 100 т електронних вагах вантажоодержувача (повірка 05.04.2016р.). При повторному переваженні недостача підтвердилась.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту залізниць України також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні за змістом приписи містяться у ст.113 Статуту залізниць України, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідачами в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду, що недостача вантажу відбулась не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Як передбачено у ст.130 Статуту залізниць України, пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу норм ч.ч.1, 2 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За змістом п.2.7 роз'яснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Як зазначалось, у запереченнях на позовну заяву, відповідач вказував, що, всупереч приписів ст.130 Статуту залізниць України, позивачем не було надано до матеріалів справи оригінали комерційних актів та належних доказів вартості втраченого вантажу.

Проте, оригінали комерційних актів БН №696768/101 від 25.08.2016р., БН №696769/102 від 25.08.2016р. були представлені суду разом з позовною заявою, внаслідок чого твердження Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у цій частині є безпідставними.

Щодо посилань відповідача на відсутність належних доказів вартості втраченого вантажу, суд зазначає про наступне:

У позові Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» зазначало, що Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», як вантажовідправник, не є власником вантажу і, відповідно, вартість вантажу не формує. Власником вантажу, відправленого у вагонах №65888554, №66753104 є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», яке на давальницькій основі передало вугільну продукцію збагачувальній фабриці Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», а потім продало збагачений продукт Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Трейдінг». Таким чином, при здійсненні розрахунку недостачі, позивач керувався рахунком №90107208 Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля».

Як зазначає позивач, спірне перевезення відбулось на виконання договору №УПр14/36 від 27.02.2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Трейдінг» (постачальник).

Згідно з п.1.1 вказаного правочину постачальник зобовязався передати, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію (ресурси) по марочному складу, цінам та у кількості, зазначеним у відповідних специфікаціях, що є невідємними частинами цього договору та на умовах, передбачених цим договором.

На виконання договору №УПр14/36 від 27.02.2014р., 29.07.2016р. сторони підписали специфікацію (додаток №14 до договору №УПр14/36 від 27.02.2014р.) з подальшими змінами, які були внесені специфікацією від 03.08.2016р., внаслідок чого погодили, що базова ціна ресурсів, постачання яких буде відбуватись у ІІІ кварталі 2016 року, становить 1200 грн без ПДВ за 1 тону на умовах поставки FCA станція відправлення (згідно ІНКОТЕРМС у редакції 2010 року). Обсяг ресурсів, що відвантажуються протягом місяця, зазначається у специфікації на запланований період. Постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити, наступні ресурси: вугілля камяне, Г(Г-2) 0-100; вугілля камяне, ГЖО 0-100; (ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦОФ»); кількість тон 17925, ціна за тону без ПДВ 1200 грн, ціна за тону з ПДВ 1440 грн; сума без ПДВ 21510000 грн, вартість з ПДВ 25812000 грн.

Відповідно до п.3 специфікації від 29.07.2016р. строк поставки було узгоджено з 01.08.2016р. по 31.08.2016р.

У п.4 специфікації від 29.07.2016р. сторони обумовили, що право власності на ресурси (партію) переходить від постачальника до покупця з дати поставки (передання) ресурсів. Датою поставки (передання) ресурсів (партії) від постачальника до покупця вважається дата їх передання відповідному перевізнику (відтиск штемпеля залізничної станції відправлення «Укрзалізниці» на залізничній накладній, що свідчить про прийняття до перевезення).

За змістом п.5 специфікації від 29.07.2016р. оплата покупцем ресурсів здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, в розмірі вартості поставлених постачальником та прийнятих покупцем ресурсів, протягом 7 календарних днів з дати поставки ресурсів з наданням електронною поштою документів, зазначених у п.6.7 договору.

Серед перелічених у п.6.7 договору №УПр14/36 від 27.02.2014р. документів, міститься посилання, в тому числі, на рахунок-фактуру.

Вантажовідправником у відповідності до п.6 специфікації від 29.07.2016р. було визначено, зокрема, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

На підставі акту від 23.08.2016р., складеного Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Трейдінг» (покупець), його підписантами було засвідчено прийом-передачу, в тому числі, вугільної продукції, відправка якої здійснена у вагонах №66753104, №65888554 згідно з накладними №50434817 від 23.08.2017р., №50423342 від 23.08.2017р.

Того ж дня, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» виставило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Трейдінг» рахунок-фактуру №90107208 від 23.08.2016р. на оплату вугілля камяного, Г(Г2) 0-100, постачання якого здійснювалось за ціною 1239,37 грн без ПДВ.

На виконання договору №УПр14/36 від 27.02.2014р. та специфікацій, що є його невідємними частинами, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Трейдінг» виставило Приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» рахунок №2308-12 від 23.08.2016р. щодо оплати вугілля камяного, Г(Г2) 0-100, постачання якого здійснювалось за ціною 1254 грн без ПДВ.

Разом з цим, згідно з накладними №50435817, №50423342 відправником вантажу було визначено Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», одержувачем Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», власником Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля».

За змістом листа №11/1089 від 19.04.2017р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», переробка та відвантаження вугільної продукції в адресу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» в період з 01.07.2016р. по 31.03.2017р. здійснювалось на підставі договору переробки вугільної продукції на давальницькій основі, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля». У звязку з тим, що Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» не є власником вугільної продукції, рахунки на її оплату не виставляються. Вартість вугільної продукції Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», як вантажовідправника, визначається рахунками Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», що виставляються в адресу покупців вугільної продукції.

Відповідно до визначення, наданого у п.14.1.41 Податкового кодексу України, давальницька сировина це сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб'єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб'єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

З огляду на приписи ст.658 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої право продажу товару належить власникові товару, за висновками суду, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» у спірних правовідносинах не є особою, яка правомочна складати рахунок на оплату товару (як документ, в якому зазначено суму належного за товар платежу) або інший документ щодо визначення вартості товару по відношенню до позивача.

З урахуванням того, що предметом спору є стягнення недостачі, яка утворилась під час перевезення, приймаючи до уваги, що на момент здачі вантажу до перевезення його власником визначалось Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», суд дійшов висновку, що розмір дійсної вартості недостачі має вазначатись саме згідно з рахунком №90107208 від 23.08.2016р. вказаного товариства, виходячи з ціни за 1 тону 1239,37 грн без ПДВ.

У графі 20 залізничних накладних №50435817, №50423342 «Найменування вантажу» зазначено, що спірний вантаж (вугілля камяне) навантажено з вологістю - 7%.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

За даними комерційних актів БН №696768/101 від 25.08.2016р., БН №696769/102 від 25.08.2016р., недостача у вагоні №65888554 складає 3200 кг, у вагоні №66753104 1700 кг.

Дослідивши розрахунок позовних вимог в частині стягнення збитків за відправкою у вагонах №65888554, №66753104, суд встановив, що вартість недостачі вантажу у вагоні №65888554 складає 2677,04 грн, виходячи з наступного розрахунку: 70000 кг * 2% = 1400 кг; 3200 кг 1400 кг = 1800 кг; 1800 кг : 1000 = 1,8 т; 1,8 т * 1239,37 грн = 2230,87 грн; 2230,87 грн + 20% = 2677,04 грн, де:

70000 кг маса нетто у напіввагоні №65888554,

3200 кг розмір недостачі за комерційним актом БН №696768/101 від 25.08.2016р.,

1400 кг норма природної втрати,

1239,37 грн без ПДВ вартість 1 т спірного вантажу відповідно до рахунку №90107208 від 23.08.2016р. Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»,

20% - ПДВ.

Вартість недостачі вантажу у вагоні №66753104 складає 475,92 грн, виходячи з наступного розрахунку: 69000 кг * 2% = 1380 кг; 1700 кг 1380 кг = 320 кг; 320 кг : 1000 = 0,32 т; 0,32 т * 1239,37 грн = 396,60 грн; 396,60 грн + 20% = 475,92 грн, де:

69000 кг маса нетто у напіввагоні №66753104,

1700 кг розмір недостачі за комерційним актом БН №696768/101 від 25.08.2016р.,

1380 кг норма природної втрати,

1239,37 грн без ПДВ вартість 1 т спірного вантажу відповідно до рахунку №90107208 від 23.08.2016р. Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»,

20% ПДВ.

Загалом вартість нестачі вантажу у вагонах №65888554, №66753104 дорівнює 3152,96 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3152,96 грн, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3152,96 грн, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) збитки у вигляді нестачі у розмірі 3152,96 грн, а також судовий збір в сумі 1600 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 20.04.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 25.04.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця