Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"26" квітня 2017 р. Справа № 927/19/17

Позивач: Державна акціонерна холдингова компанія "Артем",

вул. Мельникова, 2/10, м. Київ, 04050

Відповідач: Державне підприємство "171 Чернігівський ремонтний завод",

вул. О.Кошового, 1, м. Чернігів,14029

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 825 587,60 грн.

суддя Фесюра М.В.

Представники сторін:

позивача: Туман Є.О. довіреність №18-568 від 13.03.17 юрисконсульт 1 категорії;

відповідача: Виноградська О.В. довіреність № 604 від 22.12.2016 юрисконсульт 1 категорії;

третя особа: не з'явився.

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні 19.04.2017 року перерви на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26 квітня 2017 року на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" подано позов до державного підприємства "171 Чернігівський ремонтний завод" про стягнення 767 348,50 грн. заборгованості за невиконання умов Договору від 11.02.2014 №137/77 на поставку спеціальної техніки, а саме: "Уніфікованої Компресорної Станції УКС-400В-П4МР" в номенклатурі та кількості відповідно до Специфікації.

Ухвалою суду від 22.03.2017 року, було задоволено клопотання позивача Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

03.04.2017 року, представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог в якій просить суд, у зв'язку із збільшенням строку невиконання Договору поставки №137/77 від 11.02.2014, стягнути з державного підприємства "171 Чернігівський ремонтний завод" на користь Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" 825 587,60 грн. заборгованості, з яких 652 000 грн. основного боргу, 54 267,84 грн. пені, 23 258,00 грн. трьох відсотків річних та 96 061,76 грн. інфляційних.

Враховуючи, що збільшення позовних вимог є правом позивача, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, і не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, зокрема, процесуальні права відповідачів, а саме відповідачу було надано можливість надання заперечень щодо нової суми позову та наведенні його доводів у судовому засіданні, останню прийнято судом до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав з обставин викладених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог № 18-188/1 від 03.04.2017 року.

19.04.2017 року, в судовому засіданні представник Відповідач, надав відзив на позов в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що даний спір виник з вини позивача, а саме через те що позивач порушив строки оплати та тривалий час не здійснював розрахунок за договором.

Крім того, 19.04.2017 року, в судовому засіданні письмові пояснення надав представник третьої особи в якому зазначив, що саме третьою особою за договором від 16.04.2014 року, були виконані роботи зі зборки спец обладнання УКС-400В -П4МР для відповідача у справі. В наступному дана техніка за Актом здачі - прийняття виконаних робіт від 30.06.2014 року була передана відповідачу у справі. Всі передбачені в договорі роботи було виконано, претензій, щодо якості та строків виконання робіт не заявлялося.

В своєму поясненні третя особа зазначає, що всі роботи виконувались на виробничій території Державного підприємства « 171 Чернігівський ремонтний завод», тож де на даний час знаходиться УКС-400В-П4МР, їй не відомо.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

11.02.2014 року сторонами у справі укладений договір N 137/77 , відповідно до умов якого Державне підприємство « 171 Чернігівський ремонтний завод» надалі - Продавець (відповідач у справі) зобов'язався передати у власність Державної акціонерної холдингової компанії ДАХК «Артем» надалі - Покупець (позивач у справі) спеціальну техніку "Уніфікована Компресорна Станція УКС-400В-П4МР" в номенклатурі та кількості відповідно до Специфікації. (надалі Техніка), а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити спеціальну техніку в номенклатурі та кількості відповідно до Специфікації (додаток 1 до Договору).

Відповідно до умов п. 3.1 Договору передбачено, що Продавець поставляє техніку на умовах EXW (склад Продавця, м. Чернігів). Умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2000.

Пунктом 3.2 Договору визначені строки поставки Техніки на протязі 60 робочих днів від дати зарахування грошових коштів згідно з пунктом 5.1. Договору. Можлива поставка партіями, які узгоджуються додатково.

Датою поставки Техніки вважається дата вказана в таверно - транспортній накладній та акті приймання передачі Техніки.(п. 3.3 Договору)

Ціна на Техніку встановлюється в національній валюті України в гривнях і вказана в Спеціфікації (Дадаток №1 до Договору). Вартість Договору складає 543 333 грн. 33 коп., ПДВ - 108 666 грн. 66 коп., загальна вартість 651 999 грн. 99 коп. за кожну одиницю, а всього за дві одиниці разом 1 303 999,99 грн., у тому числі ПДВ. (п.4.1 - 4.3). Даний пункт Договору повністю кореспондується з підписаною сторонами 11 лютого 2014 року Специфікацією № 1 (додаток №1 до Договору) в якій зазначено, найменування Техніки УКС-400В-П4МР, кількості 2 шт. та ціна, яка складає 543 333 грн. 33 коп., ПДВ - 108 666 грн. 66 коп., загальна вартість 651 999 грн. 99 коп. за кожну одиницю, а всього за дві одиниці разом 1 303 999,99 грн., разом з ПДВ.

Пунктом 5.1. Договору Сторони передбачили, що розрахунки за Техніку здійснюються шляхом перерахування авансу в розмірі 50% від вартості техніка, зазначеної в п.4.2. Договору протягом 5 робочих днів від дати підписання Договору. Остаточний розрахунок в розмірі 50 % від вартості Техніки здійснюється протягом 10 днів після надходження коштів від замовника.

Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів в повному обсязі на розрахунковий рахунок Продавця. ( п. 5.4.)

Додатковою угодою №1 від 17.04.2014 року до Договору №137/77 сторонами внесено зміни до пункту 3.2 Договору виклавши його в такій редакції: « 3.2 термін поставки техніки протягом 120 робочих днів від дати зарахування коштів згідно з пунктом 5.1. Договору.»

06 жовтня 2014 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 137/77 від 11.02.2014 року про зміну сторони договору, відповідно до якої Сторони (керуючись Договором про відступлення права вимоги від 16.09.2014 року) уклали дану угоду про наступне: на підставі Договору про відступлення права вимоги від 16.09.2014 року укладеного між Державним підприємством « 171 Чернігівський ремонтний завод» та Дочірнім підприємством «171 Чернігівський ремонтний завод» сторони прийшли згоди змінити Сторону договору - «Продавця» в Договорі №137/77 від 11.02.2014 року на Дочірнім підприємством « 171 Чернігівський ремонтний завод»

27.02.2015 року, сторонами було укладено Додаткову угоду №3 до Договору № 137/77 від 11.02.2014 року відповідно до п. 1 якої п.11.10 Договору № 137/77 від 11.02.2014 р. викласти в наступній редакції: « 11.10 Договір набирає чинності від дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015 року. У випадку, якщо на момент закінчення строку договору у Покупця або Продавця залишаться не виконаними зобов'язання, що випливають з цього Договору, чинність Договору у відношенні таких зобов'язань та зобов'язань, що забезпечують їх виконання, автоматично продовжується до повного їх виконання.»

Пунктом 2 Додаткової угоди Продавець зобов'язується поставити, а Покупець - прийняти в березні 2015 р. другу партію Продукцію,яка постачається за Договором (виріб УКС-400В-П4МР у кількості 1 шт.)

Крім того, п.3 Додаткової угоди Сторони узгодили, що Покупець зобов'язується здійснювати виплату заборгованості За Договором у розмірі 652000,00 грн. згідно з наступним графіком:

Строк платежу Сума платежу

1. березень 2015 р. 108 670,00 грн.

2. квітень 2015 р. 108 670,00 грн.

3. травень 2015 р. 108 670,00 грн.

4. червень 2015р. 108 670,00 грн.

5. липень 2015 р. 108 670,00 грн.

6. серпень 2015 р. 108 650,00 грн.

Всього: 652 000,00 грн.

Разом з цим, в п. 4 вказаної угоди Сторони зазначили на підставі Угоди про розірвання Договору про відступлення права вимоги від 16.09.2014 року між Державним підприємством « 171 Чернігівський ремонтний завод» та Дочірнім підприємством « 171 Чернігівський ремонтний завод» сторони прийшли згоди змінити Сторону договору - «Продавця» в Договорі №137/77 від 11.02.2014 року на Державне підприємство « 171 Чернігівський ремонтний завод».

У пункті 8.5 Договору сторони узгодили, що вразі прострочення терміну постачання техніки за кожен день користування коштами понад 30 днів - додатково 7%

вартості техніки.

На виконання умов Договору позивачем на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано попередню оплату у загальному розмірі 652 000 грн. 00 коп., що підтверджено наявними у справі платіжними дорученнями (а.с. 53-58): №838 від 06.03.2015 на суму 108670 грн. 00 коп.; №3165 від 28.04.2015 на суму 108670 грн. 00 коп.; №32 від 29.05.15 на суму 108670 грн. 00 коп.; №1788782 від 30.06.2015 на суму 108670 грн. 00 коп.; №1790789 від 10.09.2015 на суму 108670 грн. 00 коп.; №5314134 від 23.12.215 на суму 108650 грн. 00 коп.

Обумовлену Договором Техніку відповідачем поставлено частково, а саме не поставлено другу партію продукції, виробу УКС-400В-П4МР у кількості 1 шт. на загальну суму 652 000 грн. 00 коп.,

Позивачем на адресу відповідача у справі направлялись вимоги №26-пр.-18-2014 від 22.08.206 та №26-пр.-18-2452 від 12.10.2016 р. з вимогою повідомити про готовність до поставки техніки УКС-400В-П4МР у кількості 1 шт. та здійснити її поставку.

Вимоги відповідачем були залишені без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про повернення попередньої оплати.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором №137/77 від 11.02.2014 року

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.ст. 662-664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 ЦК України.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

На момент проведення судового засідання 26.04.2017 р. матеріали справи не містять доказів поставки відповідачем позивачу товару, а також доказів повернення попередньої оплати.

Таким чином, станом на день розгляду справи в суді відповідач отримав фактичну попередню оплату в сумі 652000,00 грн., але зобов'язання поставки товару не виконав.

Виходячи із встановлених обставин справи і наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення коштів в розмірі 652000 грн 00 коп. правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

При прийнятті рішення за вказаною позовною вимогою судом враховано правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 28.11.2011 р. № 3-127гс11, яка в силу статті 11128 Господарського процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зокрема у вказаній постанові зроблено висновок про те, що зі змісту ч.2 ст.693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

З урахуванням викладеного вище є обґрунтованою вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати за техніку у розмірі 652000 грн. 00 коп.

Посилаючись на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач заявив до стягнення з відповідача за період з 25.01.2016 по 03.04.2017 нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних, нарахованих на суму передплати за товар у сумі 23 258,00 грн. 00 коп., інфляційні нарахування з 25.01.2016 по 03.04.2016 у розмірі 96 061 грн. 76 коп.. та пені за період з 25.01.2016 по 03.04.2016 у розмірі 54267 грн. 84 коп.. Розрахунки заявлених до стягнення сум позивачем викладені у заяві про збільшення позовних вимог (а.с.154-155).

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вказаною статтею передбачена можливість стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов'язання.

Стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як попередня оплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

За таких обставин у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих на суму передплати за товар у сумі 23258 грн. 00 коп. та інфляційні нарахування з 25.01.2016 по 03.04.2017 у розмірі 96061 грн. 76 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 у справі № 921/266/13-г/7 та постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 54 267,84 грн. пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 12 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 04.11.2012 року, яка була чинною на момент винесення ухвали Господарського суду Чернігівської області по справі № 927/16/4б/13 від 15.01.2013 року, яким передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовується інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Оскільки відповідач на теперішній час перебуває в стані санації, нарахування та стягнення пені з даного підприємства заборонено , а тому на підставі вищевикладеного суд відмовляє в задоволенні даної вимоги.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у частині вимог про стягнення попередньої оплати у сумі 652000 грн. 00 коп.

Заперечення відповідача судом не приймаються з підстав, викладених вище у мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Державного підприємства "171 Чернігівський ремонтний завод" (вул. О.Кошового, 1 м. Чернігів, 14029, код 07978157) на користь Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (вул. Мельникова 2/10, м. Київ, 04050, код 14307699) суму попередньої оплати 652000,00 грн. та судовий збір в сумі 2756,00 грн.

3. В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набранням рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 28 травня 2017 року.

Суддя М.В. Фесюра