КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" травня 2017 р. Справа №911/5431/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області

на ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2017

у справі № 911/5431/14 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс"

про стягнення 32 043,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось в господарський суд Київської області зі скаргою на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" про стягнення 32 043,41 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2017 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 21.05.2015 по справі №911/5431/14. Визнано бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні №49032342 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 21.05.2015 по справі №911/5431/14 незаконною та протиправною.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Відділ державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2017 у справі № 911/5431/14, у якій просить оскаржувану ухвалу у зазначеній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у повному обсязі.

При цьому скаржник звернувся із клопотанням про поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що остання підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Приписами ч. 1 ст. 95 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

В додатках до апеляційної скарги зазначено докази відправлення апеляційної скарги іншій стороні у справі на 3 арк. в 1 прим., однак зазначені додатки виявились відсутніми, що підтверджується актом Відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-14/103/17 від 11.05.2017 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Згідно з ч.1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Ухвалу господарським судом Київської області винесено 06.02.2017, отже, 5-денний строк апеляційного оскарження сплив 13.02.2017.

Апеляційну скаргу, згідно з поштовою відміткою, подано 26.04.2017, тобто з пропуском відповідного строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що 24.02.2017 року подавав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, доказом направлення якої є квитанція поштового відділення про відправлення на адресу суду.

Проте матеріали справи не містять ухвали про повернення скаржнику апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2017 у справі № 911/5431/14.

Також у апеляційній скарзі скаржником не зазначено про усунення яких недоліків йдеться та не додано копії ухвали про повернення апеляційної скарги, на яку посилається скаржник, не вказано дату ухвали про повернення скарги та дату її отримання скаржником.

За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити протягом якого часу з дня отримання ухвали про повернення скарги було усунуто недоліки та подано повторно апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких доказів на підтвердження викладених у скарзі обставин щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржником не подано.

Колегія суддів, звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не врахування якого суперечило б загальним засадам законодавства. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

У зв'язку з наведеним слід дійти висновку про недоведеність скаржником в установленому законом порядку обставин пропуску пропущеного ним строку та відсутність підстав вважати, що причиною пропуску встановленого строку для подання скарги стали обставини, які були для скаржника об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Допущені скаржником порушення є підставою для повернення апеляційної скарги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом .

У зв'язку з викладеним, слід дійти висновку, що апеляційна скарга Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись ст. 33, 86, п. 2, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 06.02.2017 у справі № 911/5431/14 з доданими до неї документами повернути Відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області.

3. Копію ухвали надіслати (вручити) учасникам судового розгляду.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім