ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа № 5023/7801/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І. В. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників

ТОВ "Бі-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" - Поддашкіна О.Ю. (дов. від 29.11.2016р.), Кривошеєнко О.Ю. (дов. від 29.11.2016р.)

ліквідатор Сорокін М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" (вх. №1091Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 28.12.2016р. у справі №5023/7801/11

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Харків,

до Багатопрофільної приватної фірми "Виробниче об'єднання "Промтехсервіс", м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2016р. у справі №5023/7801/11 (суддя Швидкін А.О.) задоволено заяву про забезпечення вимог учасника процесу ОСОБА_5 Вжито заходів до забезпечення вимог учасника процесу ОСОБА_5 у справі № 5023/7801/11 про банкрутство Багатопрофільної приватної фірми "Виробниче об`єднання БПФ "ВО "Промтехсервіс" шляхом заборони здійснювати ліквідатору БПФ "ВО "Промтехсервіс" Сорокіну М.І. заходи з продажу нежитлових приміщень літ. "А-2", загальною площею 2238,3 кв.м., розташованих за адресою: 61128, Харківська область, АДРЕСА_1 шляхом проведення відкритих торгів.

ТОВ "Бі-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 28.12.2016р. у справі №5023/7801/11 про забезпечення вимог учасника процесу ОСОБА_5 та вжиття заходів до забезпечення вимог учасника процесу ОСОБА_5 у справі № 5023/7801/11 про банкрутство БПФ "ВО БПФ Промтехсервіс" шляхом заборони здійснювати ліквідатору БПФ "ВО "Промтехсервіс" заходів з продажу нежитлових приміщень літ. "А-2", загальною площею 2238,3 кв.м., розташованих за адресою: 61128, АДРЕСА_1 шляхом проведення відкритих торгів та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_5 про забезпечення його вимог залишити без задоволення. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2017р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 24.04.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.04.2017р. у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2017р. відкладено розгляд справи на 10.05.2017р.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Ліквідатор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 13.09.2012 року БПФ "ВО "Промтехсервіс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Панасюка І.В., якого зобов'язано виконати ліквідацію банкрута відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У наступному за ухвалами суду відбулась заміна ліквідаторів у справі: ухвалою від 05.02.2013 - ліквідатором призначено арбітражного керуючого Івлєву Н.А., а ухвалою від 31.07.2013 - арбітражного керуючого Бєляєву О.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2014р. замінено кредитора у справі ФОП ОСОБА_4 на ТОВ "БІ-План інформейшн сістемз Україна Лімітед".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2014р. усунуто арбітражного керуючого Бєляєву О.В. від виконання обов'язків ліквідатора, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2016 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за вх.№19642 від 14.06.2016 року - відмовлено, визнано недійсними результати аукціону проведеного 02.04.2014 року Інноваційно-комерційною товарною біржею щодо продажу нежитлових приміщень літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 та протокол № 1 проведення аукціону від 02.04.2013 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 09.04.2013 року, укладений між ліквідатором БПФ ВО "Промтехсервіс" та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В., зареєстрований в реєстрі №315 та скасовано державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення Літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, застосовано наслідки недійсності право чинів, повернуто сторони у первісний стан, визнано право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення Літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за БПФ "ВО Промтехсервіс", визнано припиненим договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрований в реєстрі під №5223007, укладений 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10, скасовано та вилучено з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5222654.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 р. апеляційну скаргу ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" задоволено частково, ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 скасовано в частині: скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення літ. А заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; визнання припиненим договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрованим в реєстрі під №5223007, укладеного 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10; скасування та вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження № 5222654. Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Сорокіна М.І. в частині: скасування державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення літ. А-2 заг. пл. 2238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5; визнання припиненим договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. зареєстрованим в реєстрі під №5223007, укладеного 23 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10; скасування та вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження № 5222654. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 03 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №546. В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 залишено без змін.

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі № 5023/7801/11 за нововиявленими обставинами.

У жовтні 2016р. ОСОБА_5 звернувся з заявою про забезпечення вимог кредиторів, відповідно до якої просив суд вжити заходи забезпечення вимог ОСОБА_5 у справі № 5023/7801/11 шляхом заборони здійснювати ліквідатору БПФ "ВО "Промтехсервіс" Сорокіну М.І. продаж нежитлових приміщень літ. "А-2", загальною площею 2238,3 кв.м, розташованих за адресою: 61128, Харківська область, АДРЕСА_1, на відкритих торгах.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2016р. задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення вимог кредиторів, вжито заходи до забезпечення вимог ОСОБА_5 у справі №5023/7801/11 про банкрутство Багатопрофільної приватної фірми «Виробниче об'єднання БПФ «ВО «Промтехсервіс» шляхом заборони здійснювати ліквідатору Сорокіну Михайлу Івановичу заходів з продажу нежитлових приміщень літ. "А-2", загальною площею 2238,3 кв.м., розташованих за адресою: 61128, Харківська область, АДРЕСА_1 шляхом проведення відкритих торгів.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. апеляційну скаргу ТОВ "Бі - план інформейшн сістемз Україна лімітед" задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 24.10.2016 р. у справі №5023/7801/11 скасовано, відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_5 про забезпечення вимог кредиторів. Справу № 5023/7801/11 направлено на розгляд до господарського суду Харківської області.

27.12.2016р. до господарського суду Харківської області від ОСОБА_5 повторно надійшла заява про забезпечення вимог учасника процесу, в якій заявник просив вжити заходів забезпечення його вимог у справі №5023/7801/11, заборонивши ліквідатору БПФ "ВО "Промтехсервіс" Сорокіну М.І. здійснювати заходи з продажу нежитлових приміщень літ. "А-2", загальною площею 2238,3 кв.м, розташованих за адресою : 61128, Харківська область, АДРЕСА_1 на відкритих торгах. Свою заяву ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що існує ризик відчуження вищезазначеного нерухомого майна, оскільки арбітражним керуючим Сорокіним М.І. вживаються заходи щодо його реалізації, про що свідчить розміщення оголошення про проведення аукціону з продажу майна БПФ "ВО Промтехсервіс" на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та сайті Універсальної Біржі "Професіонал" в особі Харківської філії УБ "Професіонал".

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що новий продаж спірного майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, ухваленого за результатом розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016 року по справі № 5023/7801/11 за нововиявленими обставинами, чим може бути заподіяна шкода майновим правам учасника процесу ОСОБА_5, та задовольнив його заяву.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» N 16 від 26.12.2011р. умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, положення ГПК України щодо забезпечення позову застосовуються у справі про банкрутство з урахуванням вимог ст. 4-1 ГПК України, що визначає особливості провадження у справі про банкрутство як окремої форми судового процесу.

Апеляційний суд звертає увагу, що хоча процедура ліквідації боржника була відкрита постановою від 13.09.2012 із застосуванням до її проведення норм Закону про банкрутство в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін, однак, предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення вимог учасника процесу ОСОБА_5, що винесена у межах розгляду заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016. Вказані заходи забезпечення були введені під час процедури реалізації майна боржника, що відбувається вже після набрання чинності вказаних змін та доповнень до Закону про банкрутство. Таким чином, до спірних правовідносин застосовуються положення Закону про банкрутство в його діючій редакції - із змінами і доповненнями, що набрали чинності з 19.01.2013.

Такий висновок відповідає нормам п. 11 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство в діючій редакції, якими передбачено, що положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

За положеннями ст. 18 Закону про банкрутство господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Колегія суддів зазначає, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вживати заходи забезпечення, передбачені загальними положеннями (ст.ст. 66, 67 ГПК України), а також інші заходи, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою захисту прав та інтересів кредиторів та боржника.

Проте, вибір способу забезпечення залежить від суті вимоги. Не допускається застосування заходів забезпечення, які не пов'язані із заявленими вимогами. ОСОБА_5 вимог, які б підлягали забезпеченню у справі про банкрутство, не заявляв.

Окрім того, у справі про банкрутство господарський суд може вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, з метою захисту їх прав та законних інтересів. Однак, заявник такого статусу у даній справі не має, а його заява не спрямована на захист прав та законних інтересів кредиторів.

Крім того, як вже зазначалося, постановою господарського суду Харківської області від 13.09.2012 року БПФ "ВО "Промтехсервіс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, скасовано арешти накладені на майно боржника і інші обмеження щодо розпорядження майном боржника (у тому числі і податкова застава). Накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Також, зобов'язано ліквідатора в строк до 13.09.2013 року виконати ліквідаційну процедуру, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону про банкрутство заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі. А за положеннями ст. 38 вказаного Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Отже, в стадії ліквідаційної процедури не можуть бути введені заходи забезпечення спрямовані на обмеження розпорядження майном банкрута.

Необхідно також звернути увагу, що статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Стаття 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Таким чином, застосовані місцевим господарським судом на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами під час ліквідаційної процедури заходи забезпечення фактично перешкоджають виконанню рішення (постанови) суду, що набрало законної сили.

Дії ліквідатора, пов'язані з виконанням покладених на нього обов'язків в ліквідаційній процедурі відповідно до положень Закону про банкрутство та постанови господарського суду Харківської області від 13.09.2012, зокрема щодо реалізації майна банкрута (публікація оголошення щодо продажу майна банкрута), не можна вважати такими, що спрямовані на ухилення від виконання боржником зобов'язань або такі, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, та відповідно не можуть бути підставою застосування заходів забезпечення.

Окрім того, надаючи оцінку обґрунтованості застосування судом заходів забезпечення, колегія суддів також звертає увагу, що ліквідаційна процедура (яка відповідно Закону про банкрутство повинна бути здійснена протягом дванадцяти місяців) триває вже більше чотирьох років. А розгляд заяви ОСОБА_5 про перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі №5023/7801/11 за нововиявленими обставинами (яка відповідно положень ст. 114 ГПК України повинна бути розглянута судом у місячний строк з дня її надходження) триває з липня 2016 року. Вказані обставини можуть свідчити про порушення передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, оскільки введені місцевим господарським судом обмеження перешкоджають своєчасному завершенню ліквідаційної процедури.

Апеляційний господарський суд також не може вважати доречним посилання місцевого господарського суду на положення ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції щодо права кожної особи мирно володіти своїм майном, а також на відповідну практику Європейського Суду з прав людини без зазначення, в якому саме контексті застосовуються вказані положення Конвенції до конкретних обставин справи і в чому суд вбачає порушення або можливість порушення передбачених Конвенцією прав заявника.

Крім того, поставлені судом питання (чи є в справі власність або володіння майном у розумінні ст. 1 Протоколу Конвенції; чи мало місце втручання у право мирного володіння майном; чи здійснене втручання в "інтересах суспільства"; чи відповідає втручання принципу правової визначеності; чи дотримано "справедливий баланс" між суспільним інтересом та правом особи на мирне володіння майном) взагалі не знайшли відповідей у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду не може вважати обґрунтованими висновки місцевого господарського суду про наявність підстав для застосування заходів забезпечення вимог ОСОБА_5, а тому дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали господарського суду Харківської області від 28.12.2016р. у справі №5023/7801/11 та залишення без задоволення заяви про забезпечення вимог учасника процесу.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бі-План інформейшн сістемз Україна Лімітед" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 28.12.2016р. у справі №5023/7801/11 скасувати.

Заяву ОСОБА_5 про забезпечення вимог учасника процесу залишити без задоволення.

Повний текст постанови складено 15.05.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Шевель О. В.