ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.05.2017 Справа № 908/1428/16

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігіон», м. Мелітополь Запорізької області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Мелітополь Запорізької області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Клініка "Оксфорд Медікал Мелітополь" м. Запоріжжя

про зобов'язання прийняти приміщення

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 8437-К-О від 29.12.2016)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суд у Дніпропетровської області від 22.06.2016 порушено провадження у справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігіон» до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про стягнення заборгованості у розмірі 303 509,00 грн. (Суддя Загинайко Т.В.)

Ухвалою господарського суд у Дніпропетровської області від 13.07.2016 прийнято зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до розгляду.

Рішенням господарського суд у Дніпропетровської області від 08.08.2016 у справі № 1428/16 первісний позов задоволено частково. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду 20.10.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду 20.10.2016 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову - скасовано. В решті постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду 20.10.2016 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 залишені без змін. Справу № 904/1428/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в частині розгляду зустрічного позову.

14.03.2017 системою автоматичного розподілу справ, справу № 904/1428/16 передано на розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 справу №904/1428/16 прийнято до провадження в частині розгляду зустрічного позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігіон» про зобов'язання ТОВ «Лігіон» прийняти у ПАТ КБ "Приватбанк" за актом приймання-передачі приміщення, у зв'язку з припиненням договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 01.09.2005 року.

Розгляд справи призначено у судовому засідання на 04.04.2017.

Справа №904/1428/16 розглядається в частині зустрічного позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігіон» про зобов'язання прийняти приміщення, згідно з постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017.

Позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" обґрунтовані тим, що договір найму (оренди) від 01.09.2005 року, укладений між позивачем та відповідачем, є таким що припинив свою дію 31.12.2015 року, у відповідності до п. 11.1. цього договору. В той же час, відповідач ТОВ «Лігіон» ухиляється від прийняття від позивача (орендаря) орендованого приміщення за актом приймання-передачі.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 04.04.2017 на 24.04.2017 та з 24.04.2017 на 11.05.2017.

10.05.2017 відповідач надіслав на електронну адресу суду клопотання вих. №3 від 10.05.2017, в якому проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" заперечував, посилаючись на те, що договір найму (оренди) є таким, що припинив свою дію, а тому підстави для його розірвання відсутні. Також, відповідач вказував на те, що після демонтажу співробітниками банку вмонтованих металевих шафів, іншого обладнання банку, істотно пошкоджені стінові та напільні покриття орендованого приміщення. Жодного заходу банком не прийнято для проведення поточного ремонту, що змусило ТОВ «Лігіон» самостійно здійснювати ремонтні роботи, виконувати обов'язок банку. Також, відповідач зазначив про наявність заборгованості позивача перед відповідачем з оплати орендних платежів за період з квітня 2015 по грудень 2015 у розмірі 290 479,41 грн. Просив суд розглядати справу без участі представників ТОВ «Лігіон».

11.05.2017 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Подав через канцелярію суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, та як вказано вище, просив суд розглядати справу без участі представників ТОВ «Лігіон».

Представники третіх осіб-1,2 в призначене судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.05.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лігіон», (наймодавець - відповідач) та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк") (наймач - позивач) було укладено та нотаріально посвідчено договір найму (оренди), який зареєстрований в реєстрі за № 8322 (а.с.10-12 т.1).

Відповідно до п. 2.1 договору, наймодавець передає у тимчасове володіння та користування наймачеві нерухоме майно, а саме нежилі приміщення розташовані в п'ятиповерховому будинку, на першому поверсі 3 (три) приміщення, другому поверсі 31 (тридцять одне) приміщення і напівпідвальному поверху 20 (двадцять) приміщень, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1; згідно з даними технічного паспорту приміщення, його загальна площа становить 943 кв.м., основна площа 672,6 кв.м., що складає 6/25 часток нежитлової будівлі А-5 цегляної, нежитловою площею 2 843, 1 кв.м., загальною площею 3 864, 6 кв.м.

Згідно п. 2.2 договору, нежитлова будівля, частина якої передається у найм, належить наймодавцю на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого на Товарно-сировинній біржі «Власність» 15.08.2001р. за № 64, зареєстрованого у КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 23.08.2001р. у реєстровій книзі № 2вед.за №380.

Умовами розділу 3 договору передбачено, що наймодавець зобов'язується передати, а наймач зобов'язується прийняти приміщення після підписання цього договору за актом прийому передачі; приміщення вважається переданим в найм з моменту підписання сторонами акту прийому передачі (п. 3.1 договору).

На виконання умов договору оренди відповідач передав, а позивач прийняв згідно акту прийому-передачі від 01.09.2015 до договору нежилі приміщення, розташовані в п'ятиповерховому будинку, на першому поверсі 3 приміщення, на другому поверху 31 приміщення і в напівпідвальному поверсі 20 приміщень за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1. Площа об'єкту найму становить 943 кв.м. Згідно з даними технічного паспорту нежилої будівлі, її загальна площа становить 3 864,6 кв.м. (а.с. 14 т. 1).

В подальшому додатковою угодою від 12.11.2012 (а.с.15-16 т.1) сторонами було узгоджено внесення змін до пункту 2.1 договору шляхом його викладення в наступній редакції: «Наймодавець передає у тимчасове володіння та користування наймачеві нерухоме майно, а саме нежилі приміщення, розташовані в п'ятиповерховому будинку, на першому поверсі - 4 (чотири) приміщення, другому поверсі - 15 (п'ятнадцять) приміщень, і напівпідвальному поверсі - 26 (двадцять шість приміщень), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (сімдесят). Згідно з даними технічного паспорта приміщення, його загальна площа становить 693,5 кв.м., основна площа - 508,2 кв.м., що складає 9/50 часток нежитлової будівлі А-5 цегляної, нежитлової площею 2843,1 кв.м., загальною площею 3864,6 кв.м.».

Також, 12.11.2012 між сторонами було укладено акт здачі-приймання приміщення до договору, за яким наймачем передано, а наймодавцем прийнято згідно договору оренди приміщення загальною площею 249,5 кв.м, яке розташоване по АДРЕСА_1 (а.с.17 т. 1).

Відповідно до пункту 11.1 договору, договір вступає в дію з моменту його нотаріального посвідчення та його державної реєстрації і діє до 31 грудня 2015р.

Відповідно до пункту 3.2 договору оренди, повернення приміщення здійснюється в місячний термін від дати припинення цього договору та оформлюється актом прийому-передачі.

Договір оренди припинив свою дію 31.12.2015.

18.11.2015 позивач звернувся до відповідача з листом про припинення договірних відносин, в якому зазначив, що в зв'язку з закінченням строку дії договору та в зв'язку з відсутністю необхідності в орендні приміщення про готовність передати приміщення після 31.12.2015. Також, позивач запропонував відповідачу прийняти приміщення та підписати акт приймання - передачі приміщення, до спливу місячного строку з моменту попередження, як це передбачено у п.3.2 договору (а.с.159 т. 1). Вказаний лист було отримано відповідачем 19.11.2015, відповідно до відмітки представника відповідача про отримання поштової кореспонденції в кур'єрській накладній № R0256588 (а.с.160 т. 1).

Вказаний лист було залишено відповідачем без відповіді.

Звертаючись до господарського суду з цим позовом позивач зазначає, що відповідач -ТОВ «Лігіон» ухиляється від прийняття від позивача орендованого приміщення за актом приймання-передачі після спливу строку дії договору, що і є причиною виникнення цього спору.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що приміщення перебуває в незадовільному стані.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обмовлено в договорі.

Згідно частини 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Обов'язок орендодавця прийняти від орендаря об'єкт оренди за актом приймання-передачі передбачений пунктом 3.2 договору. Таким чином, обов'язку орендаря повернути орендоване приміщення після закінчення строку дії договору кореспондує зустрічний обов'язок орендодавця прийняти це приміщення за актом приймання-передачі.

При цьому, на виконання зобов'язання за договором оренди особа вправі в судовому порядку вимагати прийняття від неї майна, яке було предметом договору, та отримання документа (акта) про таке прийняття, як підтвердження виконання нею зобов'язання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №1/5005/5719/2011 від 20.03.2012 р.).

В даному випадку відповідач відмовився прийняти майно від позивача, а тому в силу приписів ст. 613 ЦК України є кредитором, що прострочив, оскільки не прийняв належне виконання, запропоноване боржником.

Посилання відповідача як орендодавця на те, що стан орендованого приміщення, яке орендар вимагає прийняти за актом приймання-передачі, є незадовільним та знаходиться не в тому стані, в якому воно було передано в оренду з урахуванням нормального зносу, судом відхиляється, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження цього. Крім того, чинне законодавство та умови договору оренди не передбачають право орендодавця після припинення дії договору оренди відмовлятися від прийняття об'єкта оренди від орендаря та підписання акту приймання-передачі, якщо його не влаштовує стан приміщення. Претензії відповідача щодо стану орендованого майна можуть бути предметом окремого позову, зокрема, про відшкодування шкоди, але не є предметом доказування у даній справі.

Посилання відповідача на те, що договір найму (оренди) є таким, що припинив свою дію, а тому підстави для його розірвання відсутні, судом відхиляються, оскільки уточнена позовна заява (а.с.109-112 т.1), яка розглядається судом не містить вимог про розірвання договору оренди.

Посилання відповідача на наявність заборгованості позивача перед відповідачем з оплати орендних платежів за період з квітня 2015 по грудень 2015 у розмірі 290 479,41 грн. суд вважає необґрунтованими, оскільки вказаний розмір заборгованості за вказаний відповідачем період було стягнуто на його користь рішенням господарського суду Дніпропетровської області у цій справі, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігіон» (72311, АДРЕСА_1, код 31585172) прийняти у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) за актом приймання-передачі приміщення, у зв'язку з припиненням договору найму (оренди) нежитлового приміщення від 01.09.2005 року, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігіон» (72311, АДРЕСА_1, код 31585172) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) судовий збір у розмірі 1378,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.05.2017

Суддя Я.С. Золотарьова