ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року Справа № 9/280

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №157/1547 від 28.12.2016 р.;

від відповідача-2: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 06.01.2017 р.;

від державної виконавчої служби: ОСОБА_3, довіреність № 949/20.3-03 від 29.12.2016 р.;

представник відповідача-1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017р. за скаргою комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №9/280

за позовом державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова", м. Дніпро

до відповідача-1: обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго", м. Дніпро

відповідача-2: комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м.Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 20 691 106,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" (далі КП "Павлоградтеплоенерго") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило:

- визнати дії головного державного виконавця Нещадима І.С. неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства;

- скасувати постанову від 24.11.2015р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок із спеціальним режимом використання та зняти арешт з рахунку № 8636.

02.02.2017р. до господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-2 надійшли уточнення до скарги (її прохальної частини), відповідно яких КП "Павлоградтеплоенерго" просило суд:

- скасувати постанову від 24.11.2015р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок зі спеціальним режимом використання та зняти арешт з рахунку № 8636;

- поновити строк подачі скарги на дії державного виконавця (а.с.204, т.4).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі №9/280 від 02.02.2017р., в редакції ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017р. про виправлення описки, (суддя Панна С.П.) КП "Павлоградтеплоенерго" поновлено строк для подачі скарги; скаргу КП "Павлоградтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено повністю; скасовано постанову від 24.11.2015р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок із спеціальним режимом використання та знято арешт з рахунку № 8636.

Задовольняючи скаргу відповідача-2, господарський суд виходив з того, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки накладено арешт на рахунок боржника, відкритий в АТ "Ощадбанк", який має спеціальний режим використання.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017р. по справі №9/280, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги КП "Павлоградтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що при винесенні ухвали господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення; за положеннями ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-ХІV постанова державного виконавця про накладення арешту на кошти чи майно боржника може бути оскаржена в десятиденний строк, тоді як на постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника від 24.11.2015р. скарга відповідачем-2 подана до господарського суду лише 19.12.2016р.; державним виконавцем дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження", оскільки інформацію відносно рахунку зі спеціальним режимом використання може бути отримано державним виконавцем лише з листа банку та після накладення арешту на відповідний рахунок; в оскаржуваній ухвалі суду не зазначено в чому саме полягає неправомірність дій державного виконавця під час винесення постанови від 24.11.2015р.; знімаючи арешт з рахунку боржника, господарським судом порушено приписи п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", оскільки суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, суд може лише зобовязати державного виконавця вчинити дії, передбачені законом, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (далі ДП "ВО "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова") у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017р. по справі №9/280 скасувати, відмовити в задоволенні скарги КП "Павлоградтеплоенерго" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в повному обсязі.

КП "Павлоградтеплоенерго" у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваної ухвали господарського суду нормам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Представник обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" (далі ОКП "Дніпротеплоенерго") в судове засідання не з'явився, відзив на апеляційну скаргу не надав, про час та місце розгляду справи відповідач-1 повідомлений належним чином (а.с.30, 49, т.5).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника скаржника, позивача та відповідача-2 в судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У червні 2002 року ДП "ВО "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОКП "Дніпротеплоенерго" (відповідач-1) та Павлоградського підприємства по теплозабезпеченню (відповідач-2) про стягнення 20 691 106,85 грн. (а.с.5-7, т.1).

Позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги (а.с.157-159, 183-185, 227-228, т.1; а.с.32-34, 56-58, т.2; а.с.3-4, 85 т.3).

Ухвалою господарського суду від 17.06.2002р. Павлоградське підприємство по теплозабезпеченню замінено його правонаступником дочірнім підприємством "Павлоградтеплоенерго" ОКП "Дніпротеплоенерго" (а.с.156, т.1), а в подальшому, ухвалою суду від 30.09.2003р. дочірнє підприємство "Павлоградтеплоенерго" ОКП "Дніпротеплоенерго" замінено правонаступником комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (а.с.53, т.2).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003 року по справі № 9/280 у позові до відповідача-1 ОКП "Дніпротеплоенерго" відмовлено; позов до КП "Павлоградтеплоенерго" задоволено частково; стягнуто з КП "Павлоградтеплоенерго" на користь ДП "ВО Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" 17 607 716, 93 грн. основного боргу, 5 391 287,97 грн. збитків від інфляції, 1 424 264,38 грн. три відсотка річних, 1 700 грн. витрат на держмито, 87,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті позовних вимог відмовлено (а.с.91-101, т.3).

16.12.2003р. на виконання рішення господарського суду виданий наказ по справі №9/280 (а.с.103, т.3).

Постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2004р. касаційну скаргу відповідача-2 залишено без задоволення; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003р. залишено без змін (а.с.129-131, т.3).

12.01.2004р. листом № 157/2 позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження (а.с.145, т.3).

16.01.2004р. постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження із виконання наказу господарського суду № 9/280 від 16.12.2003р. (а.с.146, т.3).

30.12.2009р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчого провадження № 2905357 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що Павлоградською міською радою не надано дозвіл на реалізацію комунального майна для погашення боргів КП "Павлоградтеплоенерго" (а.с.147, т.3, на звороті).

12.05.2011р. листом № 157/438 позивач повторно звернувся до відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції із заявою про порушення виконавчого провадження (а.с.148, т.3).

18.05.2011р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ВП № 26725654 відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв`язку з пред`явленням виконавчого документу не за місцем виконання рішення (а.с.149, т.3, на звороті).

03.06.2011р. листом № 157/518 позивач звернувся з заявою про порушення виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с.150, т.3).

22.06.2011р. постановою державного виконавця ВП № 27628121 позивачу відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа в звязку з відсутністю у наказі дати набрання законної сили рішенням суду, що суперечить вимогам до виконавчого документу, викладеним у ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.152, т.3).

11.08.2011р. позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про виправлення помилки у наказі суду від 16.12.2003р. (а.с.133-137, т.3).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2011р. задоволено заяву позивача про виправлення помилки у наказі; внесено виправлення в наказ господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2003р. № 9/280, зазначивши, що цей наказ виданий на примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2003р. у справі № 9/280, яке набрало законної сили 16.12.2003р. (а.с.34, т.4).

08.11.2011р. позивач листом № 157/1069 звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із заявою про порушення виконавчого провадження (а.с.185-187, т.4).

06.12.2011р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження ВП № 30427114 з виконання наказу господарського суду від 16.12.2003р. (а.с.189, т.4).

30.10.2014р. по виконавчому провадженню № 30427114 державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника, відповідно якої накладений арешт на рахунки боржника у банках згідно переліку в межах суми 13 035 508,72 грн. (а.с.107 (на звороті)-108, т.4).

05.02.2015р. відповідач-2 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив скасувати постанову від 30.10.2014р. про арешт коштів боржника на рахунках зі спеціальним режимом використання № 540 та № 540 (а.с.101-103, т.4).

Ухвалою господарського суду від 02.03.2015р. у справі № 9/280 скаргу КП "Павлоградтеплоенерго" задоволено; скасовано постанову державного виконавця від 30.10.2014р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунки із спеціальним режимом використання та знято арешт рахунків № 540 та № 540 (а.с.124, т.4).

24.11.2015р. державним виконавцем винесено постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження (ЗВП № 49448343) виконавчих проваджень ВП № 30427114, ВП № 42596287, ВП № 44587923, враховуючи, що на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли, окрім наказу № 9/280 від 16.12.2003р., виконавчі документи відносно боржника КП "Павлоградтеплоенерго" (накази № 904/9415/13 від 27.01.2014р., № 904/2886/14 від 01.08.2014р. (а.с.198, т.4)).

24.11.2015р. по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 49448343 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах (а.с.202, т.4), пунктом 1 якої на підставі рішення суду та постанов про стягнення виконавчого збору накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: №№ 8636, 8636, 8636, 8636, 8636, 8636, 636, 8636, 8636, 8636, 8636 у філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 305482; № 1404, 1404, 1404, 1404, 1404, 1404, 1404 у ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", МФО 320627, а також на всі інші рахунки боржника відкриті в установах банку, і також на рахунки, які можуть бути відкриті боржником після винесення даної постанови, що належать боржнику КП "Павлоградтеплоенерго" у межах суми стягнення 47 689 907,72 грн.

24.11.2015р. постанову про арешт коштів боржника направлено на адресу КП "Павлоградтеплоенерго", АТ "Сбербанк Росії", Дніпропетровському обласному управлінню АТ "Ощадбанк", що підтверджується супровідним листом № 298/20.1/10 (а.с.203, т.4).

Звертаючись 19.12.2016р. до господарського суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України КП "Павлоградтеплоенерго" зазначило, що державним виконавцем порушені вимоги ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки накладено арешт на рахунок зі спеціальним режимом використання, що заборонено Законом.

В якості доказу, що рахунок № 8636 має спеціальний режим використання, відповідачем-2 надано договір банківського рахунку № 8636/1 (у національній валюті для погашення заборгованості при застосуванні механізму взаєморозрахунків) від 13.08.2012р., укладений між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі в. о. керуючого Територіального відокремленого безбалансового відділення І типу № 10003/0511 філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" та КП "Павлоградтеплоенерго", відповідно п. 1.1 якого за цим договором згідно з чинним законодавством України, в т. ч. Законом, нормативно-правовими актами КМУ, в т. ч. постановою (розпорядженням) КМУ від 03.12.2008р. № 1082 (далі Постанова (Розпорядження)), якою (яким) регламентується порядок проведення грошових розрахунків для погашення заборгованості при застосуванні механізму взаєморозрахунків, нормативно-правовими актами Національного банку України, банк відкриває клієнту поточний рахунок із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості № 8636 (далі рахунок) на балансовому рахунку № 2603 "Розподільчі рахунки суб`єктів господарювання" (для енергопостачальних компаній, оптового постачальника електричної енергії) або № 2602______ на балансовому рахунку № 2602 "Кошти в розрахунках суб`єктів господарювання" (для інших учасників розрахунків) та здійснює розрахункове обслуговування за цим рахунком з урахуванням особливостей його функціонування, встановлених Постановою (Розпорядженням) та цим договором, а клієнт сплачує банку вартість послуг з розрахункового обслуговування.

Пунктом 1.4 розділу 1 договору визначено, що операції по рахунку не підлягають призупиненню та/або арешту; банк не здійснює заходи щодо звернення стягнення на кошти рахунку клієнта за зобов`язаннями клієнта; якщо це призведе до стягнення з банку коштів на користь третьої особи, завдані збитки підлягають відшкодуванню банком за рахунок клієнта.

Також відповідачем-2 господарському суду надано довідку філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" про відсутність списання коштів з рахунку зі спеціальним режимом використання № 8636 в період з 01.01.2015р. по 10.01.2017р., постанову державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.10.2016р., якою звільнено з-під арешту рахунок № 8636 по виконавчому провадженню ВП № 46554413 (а.с.172, 175 т.4).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-ХІV (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 6, частин 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 3, п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця)).

Відповідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження; у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи передбачені рішенням.

За положеннями ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця), звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення; арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту (частини 1, 2, 3, 4 ст. 52 Закону).

Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частина 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця)).

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року, що набрав чинності з 05.10.2016 року, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Матеріалами справи доведено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 24.11.2015р. накладено арешт на рахунок № 8636, який має спеціальний режим використання, чим порушуються приписи ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", за якими накладення арешту на такі рахунки забороняється.

Враховуючи пряму норму Закону України "Про виконавче провадження" про заборону накладення арешту на рахунок зі спеціальним режимом використання та права державного виконавця щодо отримання інформації, в тому числі, і конфіденційної, державний виконавець не був позбавлений можливості отримати відповідну інформацію та винести постанову про звільнення з-під арешту рахунку зі спеціальним режимом використання.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду, викладеним в оскаржуваній ухвалі від 02.02.2017р., в частині зняття арешту з рахунку № 8636, враховуючи наступне.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз`яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Господарським судом зазначені вимоги законодавства не враховані, та фактично замість державного виконавця здійснені дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу господарського суду від 02.02.2017р. скасувати в частині задоволення вимог про зняття арешту з рахунку, як таку, що не відповідає вимогам процесуального права, залишивши скаргу в цій частині без задоволення.

Колегія суддів погоджується також з доводами скаржника про те, що поновивши відповідачу-2 строк подачі скарги на дії державного виконавця, господарським судом допущено порушення норм процесуального права, оскільки господарський суд не виклав в оскаржуваній ухвалі відповідні підстави відновлення строку на подання такої скарги.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Щодо пропуску строку подання скарги відповідач-2 посилається на те, що дії державного виконавця у 2015 році були правомірні, але до прийняття 02.06.2016 року нового Закону України "Про виконавче провадження", що набрав чинності з 05.10.2016 року, статтею 52 якого було встановлено заборону арешту рахунків зі спеціальним режимом використання.

Державний виконавець Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області постановою від 25.10.2016р. звільнив з-під арешту рахунок із спеціальним режимом використання № 8636 по виконавчому провадженню ВП № 46554413 (а.с.172, 175 т.4), тому відповідач-2 вважав, що відповідні дії будуть вчинені і державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо того ж рахунку із спеціальним режимом використання № 8636.

22.11.2016 року та 08.12.2016 року відповідач-2 звертався до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргами на дії державного виконавця, де просив скасувати постанову від 24.11.2015р. про арешт коштів боржника на рахунку зі спеціальним режимом використання, які були повернуті господарським судом ухвалами від 25.11.2016р. та від 12.12.2016р. (а.с.139-140, 145-146, т.4).

Право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України.

Відповідно ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційний господарський суд вважає, що пропущений строк на подання скарги підлягає поновленню.

Колегія суддів зазначає, що поновлення строку на подання скарги по даній справі є забезпеченням права скаржника на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, що передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За положеннями ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Керуючись ст. ст. 53, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2017р. за скаргою комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 9/280, в редакції ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017р. про виправлення описки, скасувати в частині задоволення скарги щодо вимог про зняття арешту з рахунку, в звязку з чим резолютивну частину ухвали викласти наступним чином:

"Поновити комунальному підприємству "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград строк на подачу скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Скаргу комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (вих. № 3779 від 16.12.2016р.) на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 9/280 задовольнити частково.

Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.11.2015р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок із спеціальним режимом використання № 8636 визнати недійсною.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення. "

Стягнути з комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград Дніпропетровської області на користь Міністерства юстиції України, м. Київ 800, 00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна

(Повний текст постанови складений 12.05.2017р.)