ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 922/345/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоМачульського Г.М. (доповідач),
суддівКоробенка Г.П.,
Кравчука Г.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Харківгаз"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду
від22.02.2017
у справі№922/345/17
Господарського суду Харківської області
за позовомХарківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території"
доПублічного акціонерного товариства "Харківгаз"
прозобов'язання вчинити дії

за участю

- відповідача:Богдан С.В. (довіреність від 29.12.2016),

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись у суд з даним позовом, Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" (далі - позивач) просило зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (далі - відповідач) вчинити дії щодо постачання природного газу на котельну по вул.Слобажанській, 12, м.Люботин, Харківської області (далі-котельня), що експлуатується позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без попереднього повідомлення позивача, відключив від газопостачання котельну, що експлуатується позивачем для надання послуг теплопостачання населенню та бюджетним установам м.Люботин.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, у якій просив заборонити відповідачу до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання усіх об'єктів позивача на території міста Люботин Харківської області.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, особа, що її подала, посилалася на те, що позивач має особливий статус, оскільки надає житлово-комунальні послуги з теплопостачання населенню Харківської області, а відключення об'єктів системи централізованого теплопостачання від газопостачання може призвести до руйнування системи, зупинки безперервного процесу подачі тепла, порушення єдиного безперервного технологічного процесу виробництва транспортування теплової енергії та розподілу її споживачам.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.01.2017 (суддя Шарко Л.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Могилєвкін Ю.О., судді Істоміна О.А., Пушай В.І.), заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково, заборонено відповідача до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню газопостачання котельні, що експлуатується позивачем, в іншій частині цієї заяви у задоволенні відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати вищевказані судові рішення, посилаючись на неправильне судами норм матеріального та процесуального права.

Учасники судового процесу відповідно до приписів статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлялися про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач не використав наданого законом процесуального права на участь свого представника у судовому засіданні, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржені судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, виходить з наступного.

Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а згідно статті 11111 ч.2 п.4 цього кодексу у постанові суду касаційної інстанції мають бути зазначені стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду, рішення, постанови апеляційного господарського суду.

Вживаючи заходи до забезпечення позову місцевий господарський суд, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що невжиття таких заходів може призвести до припинення теплопостачання населенню та бюджетним установам міста Люботин, а також може порушити єдиний безперервний технологічний процес виробництва, транспортування теплової енергії та її розподілу споживачам. При цьому суд вказав на те, що вжиття заходів до забезпечення позову здійснюється в межах предмета позову та не призведе до фактичної неможливості здійснювати відповідачем господарську діяльність.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно статті 67 цього Кодексу позов забезпечується зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії (п.2 ч.1).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Подібна позиція викладена у частині третій пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Судами встановлено, що обставинами, що зумовили подання позову у даній справі є правовідносини із газопостачання котельні, яка експлуатується позивачем, який є комунальним підприємством та згідно ліцензії від 10.08.2012 № 041759 здійснює виробництво теплової енергії та надає послуги з теплопостачання населенню і бюджетним установам міста Люботин Харківської області.

Також встановлено, що відключення відповідачем котельні від газопостачання в опалювальний період може призвести до припинення теплопостачання населення та бюджетних установ міста Люботин Харківської області, що може призвести до надзвичайних ситуацій, а також порушить єдиний безперервний технологічний процес виробництва, транспортування теплової енергії та її розподілу споживачам.

Враховуючи викладене, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення на підставі встановлених фактичних обставин справи суд касаційної інстанції зазначає, що суди обох інстанцій дійшли до правильного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки такі заходи є співвідносними із заявленими позивачем вимогами, та пропорційними тим наслідкам, які можуть викликати їх невжиття, так як припинення відповідачем газопостачання котельні може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного характеру та завдати шкоди мешканцям міста Люботин.

Наведеним спростовуються доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо незаконності оскарженої постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

За вказаних обставин оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для скасування оскарженої постанови немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 у справі Господарського суду Харківської області №922/345/17, залишити без змін.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук