ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 справа № 905/124/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 за дов. № 25/02-17 від 01.02.2017, ОСОБА_5 за дов. № 01-30/583 від 04.04.2017,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ,
на рішення Господарського суду Донецької області
від28.02.2017
у справі№ 905/124/17 (суддя Матюхін В. І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ,
доУправління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради, м. Слов'янськ Донецької області,
простягнення 72 754,24 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» (далі ТОВ «Ялта Град Строй») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Управління житлово-комунального господарства Словянської міської ради (далі УЖКГ Словянської міської ради) про стягнення основної заборгованості в розмірі 39 041, 00 грн., 3 % річних у сумі 3 417, 42 грн. та інфляційних втрат у розмірі 30 295, 82 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.02.2017 у справі № 905/124/17 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 14.03.2017) у задоволенні позову ТОВ «Ялта Град Строй» відмовлено. Рішення мотивоване недоведеністю позовних вимог.

Позивач, не погодившись з винесеним рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 28.02.2017 у справі № 905/124/17 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права, а також неповне зясування місцевим господарським судом фактичних обставин, що мають значення для справи. Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначає, що відповідач безпідставно ухиляється від підписання ОСОБА_4 приймання виконаних робіт на суму 39 041, 00 грн. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, відхиливши клопотання ТОВ «Ялта Град Строй» про відкладення розгляду справи, порушив право позивача надати докази в обґрунтування заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі наведені й інші доводи, які на думку позивача є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи і заперечення, викладені в апеляційній скарзі, та просить її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві на неї, та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Також у судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування факту виконання ТОВ «Ялта Град Строй» робіт на спірну суму та їх обсягу. На думку апелянта необхідність проведення судової експертизи обумовлена тим, що відповідач заперечує факт укладення Договору № 126 від 15.07.2013 на суму 69 041, 00 грн. та підписання ОСОБА_4 приймання виконаних робіт № 2 на суму 39 041, 00 грн., тоді як складений сторонами Дефектний акт передбачає обсяг робіт загальною вартістю саме 69 041, 00 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання заперечує, оскільки всупереч вимогам пункту 6.3.3 Договору ТОВ «Ялта Град Строй» не надало виконавчу схему, яка дозволяє точно встановити ділянки дорожнього покриття, на яких позивач здійснював ямковий ремонт.

Заслухавши представників сторін, розглянувши клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 41 ГПК України господарський суд призначає судову експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (пункт 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4).

При вирішенні питання про призначення судової експертизи колегія суддів враховує, що роботи за спірним Договором були виконані в липні 2013 року, дорожнє покриття вірогідно зазнало пошкоджень внаслідок бойових дій у місті Слов'янську у 2014 році, після чого могли бути здійснені інші ремонтні роботи.

Тому апеляційний господарський суд не вважає, що судова експертиза як засіб доказування дозволить ефективно та достеменно встановити обставини, задля доведення яких позивач просить її призначити.

При цьому в матеріалах справи наявні достатні докази для розгляду апеляційної скарги та встановлення обставин, що мають значення для справи: належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт, договірної ціни, локального та зведеного кошторисів, довідки про вартість виконаних робіт тощо.

Відповідно до статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що проведення судової будівельно-технічної експертизи в цій справі є недоцільним, а тому клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Між ТОВ «Ялта Град Строй» та УЖКГ Словянської міської ради 15.07.2013 було укладено Договір № 126, за умовами якого Підрядник зобовязується у 2013 році виконати роботи з поточного ремонту дорожнього покриття вулиці Урицького у м. Словянськ, а Замовник прийняти й оплатити такі роботи.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Ялта Град Строй» було надано належним чином засвідчену копію зазначеного вище Договору, відповідно до пункту 3.1 якого ціна робіт становить 69 041, 00 грн., у тому числі ПДВ 11 506, 83 грн. (а. с. 7-8).

Згідно з пунктом 4.2 Договору замовник здійснює оплату протягом 7 банківських днів після підписання сторонами ОСОБА_4 приймання виконаних робіт (форма КБ-2в). До ОСОБА_4 приймання виконаних робіт додається довідка про вартість виконаних робіт (форма КБ-3).

За твердженням позивача після часткової оплати виконаних робіт УЖКГ Словянської міської ради в сумі 30 000, 00 грн. заборгованість Замовника за спірним Договором складає 39 041, 00 грн.

За таких обставин ТОВ «Ялта Град Строй» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення основної заборгованості з оплати виконаних робіт, а також 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, УЖКГ Словянської міської ради також надало належним чином засвідчену копію Договору № 126 від 15.07.2013, зміст якого відрізняється від копії, наданої позивачем, а саме: у пункті 3.1 зазначена ціна договору в сумі 30 000, 00 грн. (а. с. 33-35).

Господарський суд Донецької області при розгляді справи ухвалами від 12.01.2017 та 06.02.2017 витребував у позивача оригінали доданих до позовної заяви документів, зокрема Договору № 126 від 15.07.2013.

Представник позивача вимоги зазначених ухвал не виконав, внаслідок чого позов було розглянуто місцевим господарським судом по суті за наявними у матеріалах справи доказами.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним і обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Апеляційний господарський суд, оцінивши зміст спірного договору, дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 ЦК України.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно повязаних з місцезнаходженням обєкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів статей 43, 33, 43 ГПК України тягар доказування обґрунтованості позовних вимог покладено саме на позивача, а господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з наведеного, звертаючись з позовом про стягнення заборгованості з оплати робіт, виконаних за спірним Договором підряду, ТОВ «Ялта Град Строй» повинно довести факти укладання цього Договору та виконання робіт, які вимагає оплатити позивач.

Однак при розгляді справи в суді першої інстанції оригінал Договору № 126 від 15.07.2013 та докази виконання робіт за спірним Договором позивачем надані не були.

На виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2017 представники сторін у судовому засіданні 05.04.2017 надали два оригінальні примірники Договору № 126 від 15.07.2013, які були оглянуті колегією суддів.

Копії Договору, долучені до матеріалів справи при розгляді справи в суді першої інстанції, відповідають оригінальним примірникам, наданим для огляду апеляційному господарському суду.

Апеляційним господарським судом було встановлено, що у пункті 3.1 примірника Договору, наданого позивачем, зазначена сума 69 041, 00 грн., а наданого відповідачем 30 000, 00 грн.

Водночас на останньому аркуші оригінального примірника Договору, наданого відповідачем, міститься відмітка Управління Державної казначейської служби України в місті Словянську Донецької області про реєстрацію бюджетного зобовязання 23.07.2013 за номером 2240. Примірник Договору, наданий позивачем, такої відмітки не містить.

Факт реєстрації бюджетного зобовязання за спірним Договором на суму 30 000, 00 грн. також підтверджується витягами з реєстру бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 23.07.2013 (а. с. 35, 36).

Крім того, відповідачем були надані належним чином засвідчені копії Договірної ціни, Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва та ОСОБА_4 виконаних робіт № 1 за липень 2013 року, які підтверджують укладення Договору та виконання робіт саме на суму 30 000, 00 грн.

Натомість, усупереч вимогам статті 33 ГПК України, позивач не надав судам ані першої, ані апеляційної інстанцій будь-яких належних та допустимих доказів укладення Договору та виконання робіт на суму 69 041, 00 грн., крім безпосередньо Договору № 126 від 15.07.2013 у власній редакції.

При цьому колегія суддів зауважує, що згідно зі статтею 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому надані позивачем непрямі докази виконання робіт на суму 69 041, 00 грн. (податкові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки, подорожні листи, рапорти, тощо) не спростовують заперечення відповідача, обґрунтовані оригіналами Договору № 126 від 15.07.2013, Договірної ціни та ОСОБА_4 виконаних робіт № 1 на суму 30 000, 00 грн.

За твердженням позивача доказом виконання робіт на суму 39 041, 00 грн. є ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт № 2, належним чином засвідчена копія якого додана до апеляційної скарги (а. с. 86-90).

Проте з боку УЖКГ Словянської міської ради цей ОСОБА_4 підписано не було, відмітка про отримання його представником відповідача відсутня, а доказів направлення ОСОБА_4 на адресу Замовника іншим способом матеріали справи не містять.

Зокрема, апеляційним господарським судом була досліджена належним чином засвідчена копія витягу з журналу вхідної кореспонденції за 2013 рік, яка не містить запису про отримання УЖКГ Словянської міської ради від ТОВ «Ялта Град Строй» супровідного листа з ОСОБА_4 виконаних робіт № 2, на який посилається позивач (а. с. 151-187).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Ялта Град Строй» про стягнення основної заборгованості в сумі 39 041, 00 грн.

Оскільки вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є похідними від вимоги про стягнення основної заборгованості, відмова у задоволенні останньої має наслідком відхилення і похідних вимог, а тому в цій частині рішення місцевого господарського суду також підлягає залишенню без змін.

Щодо доводів позивача стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Заявник апеляційної скарги посилається на те, що в судовому засіданні 28.02.2017 місцевий господарський суд обмежив право позивача на подання доказів для обґрунтування позовних вимог шляхом відмови у задоволенні усного клопотання представника ТОВ «Ялта Град Строй» про відкладення розгляду справи.

Однак протокол судового засідання від 28.02.2017 у справі № 905/124/17 не містить записів про заяви чи клопотання сторін, а зауваження до цього протоколу відсутні.

При цьому відповідні докази були витребувані у ТОВ «Ялта Град Строй» ухвалами Господарського суду Донецької області від 12 січня та 6 лютого 2017 року. Вимоги зазначених ухвал позивач не виконав.

За таких обставин колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції порушення норм процесуального права.

Посилання позивача на порушення місцевим господарським судом порядку оголошення рішення, передбаченого статтею 85 ГПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно з ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.03.2017, яка є невідємною частиною оскаржуваного рішення, належною датою рішення Господарського суду Донецької області в цій справі є саме 28.02.2017.

Щодо інших доводів і заперечень, наведених в апеляційній скарзі, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Ялта Град Строй» задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 28.02.2017 у справі № 905/124/17 підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване з наведених вище підстав.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй», м. Київ, на рішення Господарського суду Донецької області від 28.02.2017 у справі № 905/124/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 11.07.2016 у справі № 905/124/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3