РІШЕННЯ

03 травня 2017 рокуСправа № 921/149/17-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Теребовлянського районного споживчого товариства вул. Кн. Василька, 6,Теребовля,Тернопільська область, 48101

до відповідача Теребовлянської міської ради вул. Шевченка, 8,Теребовля,Тернопільська область, 48101

за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради, вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, 48100

за участі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, 48100

про усунення перешкод у здійснення права власності шляхом визнання недійсними (незаконними) паспортів прив'язки тимчасових споруд.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явилась;

відповідача: : уповноважена Скакун Л.П., довіреність № 02-11/4 від 17.03.17р.,

третьої особи-1: не з'явився;

третьої особи-2: ОСОБА_3, НОМЕР_1 від 10.01.97 р.,

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 27, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

За клопотанням третьої особи ОСОБА_3 б/н від 26.04.2017р. технічна фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду", у відповідності до ст. 81-1 ГПК України (диск CD-R, серійний номер LH3115UJ11204764D4).

Теребовлянське районне споживче товариство звернулося 17.02.2017р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх. № 159 від 17.02.2017р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Теребовлянської міської ради, про усунення перешкоди у здійсненні права власності на нежитлову будівлю під літ. «В» - павільйон по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., шляхом визнання недійсними (незаконними) паспортів прив'язки тимчасових споруд, в т.ч.:

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/1 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 29.09.2016р.;

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/2 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 29.09.2016р.;

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/3 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 29.09.2016р.;

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/4 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 26.09.2016р.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2017 року порушено провадження у справі, витребувано від сторін додаткові документи, судове засідання призначено на 23.03.2017р.

Також згідно вказаної ухвали від 21.02.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради та в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_3.

Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2017р. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та з підстав, викладених у позовній заяві.

27.04.2017р. третьою особою - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФОП ОСОБА_3 подано заперечення на позов б/н від 26.04.2017р., підтримане нею у судовому засіданні, у яких вона заперечує проти заявлених позовних вимог з огляду на те, що:

- позивач стверджує, що у нього наявна на праві власності нежитлова будівля під літ «В» - павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами площею 54,6 кв.м по АДРЕСА_2. м. Теребовля, на який, Теребовлянською міською радою видано 4 паспорти прив'язки ФОП ОСОБА_3 , посилаючись при цьому на лист міської ради № 873/р від 15.12.2016 року, що не відповідає документам, які долучені до позовної заяви, та обставинам справи, оскільки Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради видано фізичним особам - підприємцям, у тому числі і ФОП ОСОБА_3, паспорти прив'язки на тимчасові споруди по АДРЕСА_2 а не по АДРЕСА_2, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 30.08.2016 року №133 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд» із змінами, самими паспортами прив'язки та тим же листом міської ради № 873/р від 15.12.2016р.;

- водночас, ФОП ОСОБА_3 зазначає, що у належних їй тимчасових спорудах вона здійснює підприємницьку діяльність з 2003 року, а з 2010 року право здійснювати торгівлю у стаціонарних кіосках регламентоване рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради № 402 від 28.12.2010р., що також підтверджується довідкою про надання дозволу на здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_2 від 27.01.2011р.;

- крім того, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що його нежитлова будівля під літерою «В» площею 54.6 кв.м. та тимчасові споруди підприємця, на які міською радою видано паспорти прив'язки, це один і той самий об'єкт нерухомості, а також відсутні докази розміщення моїх тимчасових споруд по АДРЕСА_2 в м.Теребовлі.

Крім того, посилаючись на ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, просить витребувати у Теребовлянського районного споживчого товариства технічний паспорт на цілісний майновий комплекс, який знаходиться по АДРЕСА_2 в м. Теребовлі, оскільки за повідомлення Теребовлянського БТІ технічна документація на цілісний майновий комплекс, право власності на який зареєстровано за позивачем, у нього відсутня.

Розглянувши клопотання про витребування додаткових доказів у справу в порядку ст. 27 ГПК України, суд задовольнив її , зобов'язавши позивача подати суду оригінал технічного паспорта на цілісний майновий комплекс, який знаходиться по АДРЕСА_2 в м. Теребовлі, для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену його копію для долучення до матеріалів справи, про зазначено в ухвалі від 27.04.2017р.

28.04.2017р. позивачем подано клопотання №2/382 від 28.04.2017р. про розгляд справи, що відбудеться 03.05.2017р., без участі його представника, до якого на вимогу ухвали суду від 27.04.2017р. долучено копію Технічного паспорта на цілісний майновий комплекс Теребовлянського РайСТ по АДРЕСА_2 у м. Теребовля.

В судовому засіданні, що відбулося 03.05.2017р., представники відповідача та третьої особи 2 - ФОП ОСОБА_3 заперечили проти задоволення позовних вимог у даній справі.

Уповноважені представники третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради у судове засідання не з'явилися, витребуваних документів не надали, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судових засіданнях у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями позивача (востаннє на 03.05.2017р.) для надання йому та іншим учасникам справи можливості подати витребувані судом документи та додаткові докази у справу.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Участь уповноваженого представника позивача в судовому засіданні по розгляду даної справи судом обов'язковою не визнавалася.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді даної справи частину 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

За таких обставин, застосовуючи принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, що закріплені в п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.43 та ст.33 ГПК України, беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні, за правилами ст.75 ГПК України, при цьому взявши до уваги також закінчення перебігу строку розгляду спору, передбаченого ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників відповідача та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, господарським судом встановлено наступне:

- згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за індексним номером 34812292 від 12.03.2015р. Теребовлянське РайСТ є власником цілісного майнового комплексу ринку (реєстраційний номер об'єкта 0) по АДРЕСА_2 м. Теребовля, що складається з чотирьох об'єктів нерухомого майна, в т.ч.:

1. літ. «А» - адміністративний будинок з додатковими приміщеннями, площею 523кв.м.;

2. літ. «В» - нежитлове приміщення - павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами, площею 54,6 кв.м.;

3. літ. «Б» - нежитлове приміщення - павільйон по торгівлі продовольчими товарами, площею 57,4 кв.м.;

4. літ. «Д» - нежитлове приміщення - павільйон по торгівлі м'ясопродуктами з добудовою готелю та лабораторії, площею 670,6 кв.м.

На підставі рішення Теребовлянської міської Ради народних депутатів від 08.12.2000р. за №224 позивачу у справі - Теребовлянському районному споживчому товариству видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12 лютого 2001року, котрий зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 .

Відповідно до Державного акту, позивачу надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,6956 га в межах згідно з Планом зовнішніх меж землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по АДРЕСА_2 в м. Теребовля, який є додатком до акту.

Таким чином, позивач у справі є власником цілісного майнового комплексу, що знаходиться на території ринку в АДРЕСА_2 та є постійним землекористувачем земельної ділянки, наданої районному споживчому товариству у 2001 році, площею 0,6956га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

Як стало відомо позивачу, Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради видано фізичним особам-підприємцям паспорти прив'язки тимчасових споруд по АДРЕСА_2 м. Теребовля.

09.12.2016р. позивач звернувся до Теребовлянської міської ради з проханням надати копії паспортів прив'язки тимчасових споруд виданих Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради підприємцям на земельну ділянку по АДРЕСА_2 м. Теребовля, яка знаходиться в постійному користуванні Теребовлянського РайСТ, з копіями усіх документів на підставі яких вони видані та рішеннями про їх затвердження.

У відповідь на запит листом відповідача №873/р від 15.12.2016р. відповідач повідомив про видачу Відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 30.08.2016р. №133 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд», паспортів прив'язки тимчасових споруд фізичним особам - підприємцям, в т.ч.:

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/1 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 29.09.2016р.;

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/2 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 29.09.2016р.;

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/3 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 29.09.2016р.;

- паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/4 по АДРЕСА_2 в м.Теребовля: ФОП ОСОБА_3 від 26.09.2016р.

30.08.2016р. виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради прийнято рішення №133 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд», яким затверджено схеми розміщення тимчасових споруд підприємцям в м. Теребовля по АДРЕСА_2 для подальшого затвердження та виготовлення паспортів прив'язки даних тимчасових споруд.

В подальшому на виконання рішення №133 від 30.08.2016р. ФОП ОСОБА_3 видано відповідні паспорти прив'язок тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Позивач вважає, що своїми діями по видачі паспортів прив'язки тимчасових споруд фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 відповідач порушив права та законні інтереси Теребовлянського РайСТ, як власника нерухомого майна - нежитлової будівлі під літ. «В» - павільйон по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., і створює перешкоди у здійсненні ним права власності на вказане майно. При цьому в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що :

- розміщення об'єктів власності РайСТ на території ринку по АДРЕСА_2 м. Теребовля (всього 4 об'єкта) відображено в технічному паспорті цілісного майнового комплексу, виготовленому Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 29.01.2015р., інвентарний номер 273, тоді як відповідно до комплексної схема встановлення тимчасових споруд, виготовленій ТОКП «Містобудівельник» у 2016р., що надана позивачу Теребовлянською міською радою згідно супровідного листа №568/р від 21.10.2016р., то на ній відображено наявність по АДРЕСА_2 лише трьох об'єктів нерухомого майна, які належать споживчому товариству і зазначені на комплексній схемі під №38, а саме: лише будівлі під літ. «А», літ. «Б», літ «Д», тоді як нежитлова будівля - павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами, площею 54,6 кв.м. під літ. «В» зазначено як «тимчасова споруда ФОП ОСОБА_3» під номером 20;

- видача Теребовлянською міською радою ФОП ОСОБА_3 чотирьох паспортів прив'язки на нежитлову будівлю позивача суперечить Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.11.2011р. за №1330/20068, яким врегульовано порядок видачі паспортів прив'язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, оскільки ним не передбачено розміщення тимчасових споруд у нежитловій будівлі;

- крім того, позивач вважає, що видача Теребовлянською міською радою ФОП ОСОБА_3 паспортів прив'язки суперечить Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №244 від 21.10.2011р., зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.11.2011р. за №1330/20068, яким врегульовано порядок видачі паспортів прив'язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, оскільки Додатком №1 до Порядку передбачено видачу паспорту прив'язки тимчасової споруди лише за наявності у замовника, який звертається за його видачею, правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій встановлюється тимчасова споруда (право власності або користування). І так як земельна ділянка площею 0,6956 га, на якій розміщено нежитлову будівлю - павільйон по торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами та інші об'єкти власності позивача, надана Теребовлянською міською радою Теребовлянському РайСТ для обслуговування будівель і функціонування ринку по АДРЕСА_2, м. Теребовля, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії 1-ТР №001696 від 12.02.2001р., який є дійсним і на даний час, а згоди на вилучення земельної ділянки для надання її підприємцям під тимчасові споруди позивач не надавав, тому споживче товариство вважає, що дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства України, що регулюють дані правовідносини.

Проаналізувавши встановлені судом обставини в сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, у відповідності з статті 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, при цьому судом взято до уваги таке:

Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

В свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 ст.16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

В свою чергу, охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №1-10/2004).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України визначено перелік способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки (визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів).

Предметом позовних вимог у даній справі позивачем визначено зобов'язання Теребовлянської міської ради усунути перешкоди у здійсненні права власності на нежитлову будівлю під літ. «В» - павільйон по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., шляхом визнання недійсними (незаконними) паспортів прив'язки тимчасових споруд згідно переліку з огляду на те, що видаючи вказані документи, відповідач порушив права та законні інтереси Теребовлянського РайСТ на самостійне ведення господарської діяльності і використання належного йому на праві власності нерухомого майна по АДРЕСА_2 в м. Теребовля.

Статтями 19 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, Законами України, актами Президента України, а також іншими нормативно-правовими актами. Рішення (акти) органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні відповідати переліченому законодавству.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом; рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок розміщення тимчасових споруд регулюється Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.1. Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Пунктом 2.2. Порядку замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

Згідно пункту 2.7. Порядку паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Пунктом 2.20. Порядку передбачено, що встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки.

Матеріали справи свідчать, що 30.08.2016р. виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради прийнято рішення №133 «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд», яким затверджено схеми розміщення тимчасових споруд підприємцям (згідно переліку) в м. Теребовля по АДРЕСА_2 для подальшого затвердження та виготовлення паспорту прив'язки даної тимчасової споруди.

В подальшому рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №201 від 20.12.2016р «Про внесення змін до рішення №133 від 30.08.2016р. «Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд» постановлено внести зміни до зазначеного рішення, а саме: в пунктах від 1 по 38 змінити : «м. Теребовля по АДРЕСА_2» на «АДРЕСА_2».

І так як в процесі розгляду спору встановлено, що відповідачем ще 20.12.2016р внесено зміни до рішення №133 від 30.08.2016р., а саме: в пунктах від 1 по 38 змінено : «м. Теребовля по АДРЕСА_2» на «АДРЕСА_2» (згідно рішення № 201 від 20.12.2016р.), крім того, зі змісту долучених відповідачем до матеріалів справи заяв підприємця ОСОБА_3, адресованих Теребовлянському міському голові, а також паспортів прив'язки тимчасової споруди торгового призначення №ТС-20/1 від 29.09.2016р., №ТС-20/2 від 29.09.2016р., №ТС-20/3 від 29.09.2016р., №ТС-20/4 від 26.09.2016р., у яких вказано про видачу паспортів прив'язки тимчасових споруд по АДРЕСА_2, тому суд дійшов висновку, що здійснивши видачу паспортів прив'язки, орган місцевого самоврядування, використовуючи надані йому законом повноваження, як розпорядника земель територіальної громади міста Теребовля щодо організації та здійснення землеустрою, діяв у межах та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства, що регулює дані правовідносини.

Згадані вище рішення органу місцевого самоврядування - Теребовлянської міської ради є чинними, доказів зворотного позивачем суду не надано.

Крім того, вказані вище рішення відповідачем оприлюднено шляхом їх розміщення на офіційному сайті Теребовлянської міської ради (http://terebovlya-rada.te.ua), що дає підстави вважати, що позивач знав і повинен був знати про їх наявність.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Предметом негаторного позову є вимога про усунення порушень, не поєднаних із позбавленням володіння. Підставою неатомного позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. Обов'язком власника не є доказування неправомірності дій відповідача. Вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки.

В процесі розгляду спору судом встановлено, що паспорта прив'язки тимчасових споруд, визнання недійсними яких є предметом позову у даній справі, видані відповідачем на підставі прийнятих ним рішень № 133 від 30.08.2016р. та №201 від 20.12.2016р. та стосуються земельної ділянки по АДРЕСА_2, як стверджує позивач.

І так як позивачем не подано суду будь-яких доказів (належних і допустимих у розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України), що підтверджують розміщення тимчасових споруд ФОП ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 саме у нежитловій будівлі під літ. «В» - павільйоні по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, площею 54,6 кв.м., розміщеному за адресою : АДРЕСА_2 у м. Теребовля, що належить йому (позивачу) на праві власності, а тому підстав для задоволення позовних вимог Теребовлянського районного споживчого товариства суд не вбачає, оскільки відсутні підстави вважати його право порушеним.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України покладається судом на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 13.05.2017р.

Суддя Н.М. Бурда