РІШЕННЯ

11 травня 2017 року Справа № 913/1248/16

Провадження №16/913/1248/16

За позовом Комунального підприємства Теплосервіс Станично-Луганського району, смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області

до першого відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ

до другого відповідача Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк

про стягнення 114849 грн 94 коп.

Суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Шеліхіна Р.М.,

судді Корнієнко В.В., Старкова Г.М.

Секретар судового засідання Богуславська Є.В.

За участю сторін:

від позивача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 13.01.2017 №295,

від першого відповідача не прибув,

від другого відповідача - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 100671 грн 18 коп., пені у розмірі 101761 грн. 68 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, 3% річних у розмірі 8363 грн 97 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, інфляційних нарахувань у розмірі 68429 грн 06 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016 за договором постачання теплової енергії від 26.12.2012 №Д/ШЧ-13-122827/НЮ.

Позивач, посилаючись на норми ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, статей 549, 610, 611, 625, 1212, 1213 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 180, 193, 216-217, 224, 230 Господарського кодексу України (далі ГК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору щодо своєчасної оплати наданих послуг.

Від представника регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" надійшов відзив від 28.11.2016 №2022/831, в якому він заперечив проти позову з огляду на наступне.

У відзиві зазначено, що в процесі реорганізації, ПАТ Українська залізниця стало правонаступником всіх прав та обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. При реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав та обовязків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акту. Перший відповідач вказує, що положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця та постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604 Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції визначено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств, установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ Українська залізниця. Процедура реорганізації на вказаній території призупинена до завершення проведення антитерористичної операції згідно ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

У відзиві перший відповідач стверджує, що державне підприємство Донецька залізниця (є стороною спірного договору), яке знаходиться на території проведення антитерористичної операції, залишається юридичною особою, свої активи і зобовязання до ПАТ Укрзалізниця не передавало та несе відповідальність за договірними зобовязаннями самостійно.

Також перший відповідач ПАТ "Українська залізниця" заперечує проти нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат, з підстав визначених у відзиві.

Заявою від 21.12.2016 №274 позивач збільшив розмір позовних вимог в частині нарахування інфляційних втрат. Позивач розрахував інфляційні втрати за період з листопада 2013 року по жовтень 2016 року у сумі 78629 грн 62 коп. та заявив до стягнення заборгованість в сумі 100671 грн 18 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, пеню у розмірі 101761 грн 68 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, 3% річних у розмірі 8363 грн 97 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, інфляційні нарахування у розмірі 78629 грн 62 коп. за період з листопада 2013 року по жовтень 2016 року.

Також позивач надав пояснення до заперечень від 12.01.2017 №293 на відзив регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 28.11.2016 №2022/831, в яких вказав, що у разі настання обставин непереборної сили, сторони звільняються лише від відповідальності за невиконання зобовязань за договором, а не від обовязків по договору, 3% річних та інфляційних втрат.

Позивач додав до матеріалів справи лист від 21.04.2016 №49-21/04, підписаний виконуючим обовязки структурного підрозділу Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Укрзалізниця, в якому вказана інформація про заборгованість за спірним договором та копії банківських виписок, з яких вбачається, що були здійснені часткові оплати за спірним договором, а саме: 61244 грн 85 коп. (30.03.2016) та 45531 грн 39 коп. (29.04.2016).

Представник першого відповідача в усній формі повідомив суд про реорганізацію ПАТ "Українська залізниця", в результаті чого майно ДП "Донецька залізниця" (частково) передане ПАТ "Українська залізниця" на праві господарського відання. Тобто, як стверджує представник першого відповідача, ПАТ "Українська залізниця" не має права власності на передану від ДП "Донецька залізниця" частину майна.

Від структурного підрозділу Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку на електронну адресу суду надійшли додаткові документи, з яких вбачається, що за розрахунком позивача дебіторська заборгованість за послуги теплопостачання за договором станом на 01.06.2016 складає 82450 грн 59 коп., а за розрахунком першого відповідача борг складає 10056 грн 25 коп.

Від першого відповідача через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення від 27.01.2017 №2022/67, в яких повідомляється наступне.

Перший відповідач стверджує, що ПАТ Українська залізниця не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території, в тому числі і частково підрозділів ДП Донецька залізниця. Перший відповідач зазначає, що передавальний акт між ДП Донецька залізниця та ПАТ Укрзалізниця, який підтверджував би перехід всіх прав, активів, зобовязань та боргів в статутний капітал ПАТ Українська залізниця , відсутній.

Також, на думку першого відповідача, нарахування пені позивачем безпідставне, оскільки для її нарахування застосовується строк у шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, а для її стягнення позовна давність в один рік.

Крім того, перший відповідач заперечив проти позову, з огляду на відсутність доказів направлення та отримання рахунків на оплату за спожиту теплову енергію.

Заявою від 08.02.2017 №334 позивач зменшив розмір позовних вимог. Так, за розрахунком позивача до стягнення заявлено борг в сумі 82450 грн 59 коп. за період з лютого 2015 по жовтень 2015 (включно), пеня у розмірі 90664 грн 84 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, 3% річних у розмірі 7451 грн 90 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, інфляційні нарахування у розмірі 70250 грн 46 коп. за період з листопада 2013 року по жовтень 2016 року.

Також від позивача на електронну адресу суду надійшли пояснення до заперечень від 08.02.2017 №340, в яких повідомляється наступне.

Позивач заперечив доводи першого відповідача, викладені в листі від 21.04.2016 №49-21/04, стосовно того, що з березня 2015 року рахунки на оплату послуг відповідачем не були прийняті до обліку, послуги теплопостачання споживач не отримував та система тепло обігріву була розморожена.

Позивач зазначив, що на послуги з теплопостачання діє двоставковий тариф, розрахований відповідно до вимог чинного законодавства України, та що в міжопалювальний період виконуються заходи з підготовки до нового опалювального сезону і абонплата здійснюється щомісяця протягом року, що передбачено п. 3.2. договору від 26.12.2012 №Д/ШЧ-13-122827/НЮ.

Також позивач заперечив твердження першого відповідача щодо неможливості виконання зобовязань, у звязку з настанням обставин непереборної сили, оскільки позивач вважає, що відповідачем проведено реорганізацію, він продовжує свою господарську діяльність та що ним були здійснена часткова оплата за спірним договором.

Від першого відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення по справі від 27.02.2017 №б/н, в яких перший відповідач зазначив, що з березня 2015 року фактично було припинено виконання договору позивачем і тому оплата за послуги не проводилася.

Позивач у засіданні суду заявою від 16.03.2017 №398 зменшив розмір позовних вимог та заявив до стягнення борг у сумі 18312 грн 76 коп. за період лютий 2015 року, пеню в сумі 49776 грн 26 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, 3% річних в сумі 4091 грн 20 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016 та інфляційні втрати в сумі 42669 грн 72 коп. з листопада 2014 року по жовтень 2016 року, а всього 114849 грн 94 коп. Суд приймає вказану заяву до розгляду.

Так, предметом позову є: стягнення боргу у сумі 18312 грн 76 коп. за лютий 2015 року, пені в сумі 49776 грн 26 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, 3% річних в сумі 4091 грн 20 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016 та інфляційних втрат в сумі 42669 грн 72 коп. з листопада 2014 року по жовтень 2016 року, а всього 114849 грн 94 коп.

Також від позивача в засіданні суду за супровідним листом від 16.03.2017 №399 надійшли копії рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії підписані повноважними представниками сторін, які суд долучив до матеріалів справи.

Від представника позивача у засіданні суду 06.04.17 надійшли пояснення від 04.04.2017 №409, в яких позивач зазначає, що нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені здійснювалось на несвоєчасно здійснену оплату послуг (останні платежі здійснено 30.03.2016 та 29.04.2016) та заборгованість за лютий 2015 у сумі 18312 грн 73 коп., яка залишається неоплаченою.

В судовому засіданні 11.05.17 представник позивача підтвердив надіслання на електронну адресу суду рахунку від 15.08.16 №246-Т з відміткою першого відповідача про отримання цього рахунку і надав суду оригінал рахунку для огляду. Оригінал рахунку суд оглянув.

Від першого відповідача до справи надійшло пояснення від 10.05.17, в якому викладені заперечення проти задоволення позову в частині інфляції та річних з огляду на відсутність відмітки та дати вручення рахунків на оплату теплової енергії.

Також до справи подано письмову заяву від 10.05.17 про застосування строків позовної давності до позову в частині заявленої до стягнення пені.

Другий відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між Комунальним підприємством Теплосервіс Станично-Луганського району (позивач-постачальник) та Державним підприємством "Донецька залізниця" в особі начальника Новокіндрашівської дистанції сигналізації та звязку укладено договір постачання теплової енергії від 26.12.12 №Д/ШЧ-13-122827/НЮ (з додатковими угодами), на підставі якого постачальник зобов'язується поставити споживачу послуги з постачання теплової енергії за ціною, в термін та у кількості, вказаних в договорі та в додатках до договору, а споживач зобов'язується оплатити теплову енергію в порядку та на умовах, встановлених даним договором, - остаточний розрахунок здійснити у 5 денний строк з дня отримання рахунку кожного місяця (п.п.3.3-35, 5.1.3 договору).

Додатковою угодою від 24.09.15 №232 сторони вказаного договору домовились припинити договір в частині поставки теплової енергії у звязку з невиконанням споживачем зобовязань по оплаті теплової енергії в період 2014-2015 років. В частині фінансових зобовязань договір діє до фактичного виконання.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором енергопостачання і відповідає вимогам правового інституту "Енергопостачання" (ст.ст.275-277 ГК України).

Позивач просить стягнути борг з відповідачів за поставлену теплову енергію та абонентську плату за період лютого 2015 року в сумі 18312,76 грн. по рахунках від 15.08.16 №246-Т на суму 10056,25 грн. і по рахунку від 01.03.15 №237 на суму 8256,50 грн., всього на суму 18312,75 грн. (вочевидь, помилка позивача на одну копійку, отже сума боргу за теплову енергію дорівнює 18312,75 грн.)

Позивач, як кредитор, права якого порушені несвоєчасним виконанням строків оплати теплової енергії, звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору, і просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 42669 грн 72 коп. з листопада 2014 року по жовтень 2016 року, 3% річних в сумі 4091 грн 20 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016, пені в сумі 49776 грн 26 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016.

Перший відповідач ПАТ «Укрзалізниця» - проти позову заперечує з підстав, вказаних вище.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за рахунок першого відповідача.

Зобовязання між суб'єктами господарювання виникають з підстав закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК України).

В даному спорі правовідносини сторін врегульовані договором постачання теплової енергії від 26.12.12 №Д/ШЧ-13-122827/НЮ, який був чинним і обовязковим для сторін до 15.10.15, а для споживача договір діє до повного виконання фінансових зобовязань по оплаті поставленої теплової енергії.

Згідно з правилами ст.ст.275-277 ГК України, ст.ст. 530,627,629 Цивільного кодексу України договір є обовязком для сторін, що його уклали, і виникнення прав та обовязків у сторін відбувається на підставі умов укладеного договору.

Договором постачання теплової енергії від 26.12.12 №Д/ШЧ-13-122827/НЮ, укладеним між позивачем та Державним підприємством «Донецька залізниця» в особі начальника Новокіндрашівської дистанції сигналізації та звязку (споживач), встановлено, що споживач зобовязаний оплатити вартість поставленої теплової енергії в 5 денний строк з дня отримання рахунку кожного місяця (п.п.3.3-35, 5.1.3 договору).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач поставив споживачу теплову енергію і нарахував абонплату за період лютого 2015 року на суму 18312,75 грн., що підтверджено рахунками від 15.08.16 №246-Т на суму 10056,25 грн. і рахунком від 01.03.15 №237 на суму 8256,50 грн., і як кредитор, належним чином в порядку ст.ст.33,34 ГПК України - довів суду вказані обставини. Таким чином, постачальник теплової енергії виконав свої обовязки перед споживачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статті 275-277 ГК України зобовязують споживача виконати обовязок по оплаті поставленої теплової енергії у відповідності до вимог закону та умов договору.

При розгляді справи суд встановив, що перший відповідач має нести відповідальність перед позивачем за невиконання умов вказаного договору, оскільки структурний підрозділ «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» входить до складу регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» і виконував обовязки споживача за вказаним договором в частині оплати за поставлену теплову енергію до 30.03.16, а в частині обліку кредиторської заборгованості перед позивачем - до 31.10.16, що підтверджено матеріалами справи:

випискою з банківського рахунку позивача від 30.03.16, з якої вбачається, що структурний підрозділ «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» оплатив частину боргу на суму 61244,85 грн. за вказаним договором (а.с.137, т.1);

відповіддю на претензію від 29.04.16 №49-21/04 (а.с.136, т.1);

випискою з банківського рахунку позивача від 29.04.16, з якої вбачається, що структурний підрозділ «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» оплатив частину боргу на суму 45531,39 грн. за вказаним договором (а.с.138,т.1);

документами, надісланими до справи структурним підрозділом «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» 30.01.17 за супровідним листом від 27.01.17 №18 (по електронній пошті та в конверті на а.с.222, т.1) з підписом керівника дистанції, печаткою та на відповідному бланку структурного підрозділу «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.148-163, т.1). З документів вбачається, що кредиторська заборгованість на користь позивача, враховувалась в бухгалтерському обліку структурного підрозділу «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» протягом 2015-2016 років на підставі розподільчого балансу від 01.12.15. Сальдо на користь позивача 10056,19 грн. (а.с.163,т.1);

актами звірення взаємних розрахунків, останній з яких станом на 01.06.16 на користь позивача в сумі 10056,25 грн., підписано головними бухгалтером та скріплено печаткою структурного підрозділу «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.219, т.1).

Твердження представників першого відповідача, викладені у численних запереченнях і у відзиві, якими перший відповідач заперечує проти заявлених позивачем вимог, і визначає як підставу заперечень незавершеність процедури передачі майна від ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Укрзалізниця» у звязку з перебуванням частини майна на неконтрольованій території, не підтверджені в порядку ст.ст.33,34 ГПК України. Посилання представників першого відповідача на практику судів при розгляді інших спорів за участю залізниці є безпідставними і не можуть бути обґрунтовані приписами ст.35 ГПК України.

Таким чином, твердження представників першого відповідача про відсутність підстав для відповідальності за невиконання зобовязань по спірному договору, укладеному з позивачем, не є слушними і спростовані матеріалами справи, а саме: банківськими документами про часткову оплату теплової енергії в 2016 році першим відповідачем та документами фінансово-економічної звітності структурного підрозділу «Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та звязку» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з підписами матеріально-відповідальних осіб підприємства першого відповідача.

Доказів оплати першим відповідачем саме рахунків, по яких заявлено до стягнення борг, до справи не надано. Доводів і доказів позивача про те, що платежі в березні-квітні 2016 року за спожиту теплову енергію в лютому 2015 року здійснював перший відповідач, представники ПАТ «Укрзалізниця» не оспорили.

За таких обставин з першого відповідача на користь позивача слід стягнути заявлений до стягнення борг в сумі за період лютого 2015 року в сумі 18312,75 грн. за договором постачання теплової енергії від 26.12.12 №Д/ШЧ-13-122827/НЮ.

За порушення першим відповідачем строків оплати поставленої теплової енергії позивач просить стягнути на свою користь пеню, інфляцію і 3% річних.

Позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних цілком обґрунтовані приписами ст. 625 ЦК України - за несвоєчасне виконання грошового обовязку відповідач зобовязаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочки. Дані вимоги не є видом відповідальності для відповідача. Інфляційні витрати і 3% відображують економічні процеси в державі, в результаті яких відбувається знецінення національної валюти.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 42669 грн 72 коп. з листопада 2014 року по жовтень 2016 року, 3% річних в сумі 4091 грн 20 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016 слід задовольнити частково: інфляцію на суму 3666,15 грн. за період з 07.03.15 по 31.10.16 по рахунку від 01.03.15 №237 на суму 8256,50 грн., інфляцію на суму 467,66 грн. за період з 21.08.16 по 31.10.16 по рахунку від 15.08.16 №246-Т на суму 10056,25грн., всього інфляційних втрат на суму 4133,81 грн.

Три відсотки річних за той же період по тих самих рахунках слід задовольнити на суму 909,37 грн. (по рахунку на суму 8256,5 грн. річні дорівнюють 410 грн., по рахунку на суму 10056,25 грн. річні дорівнюють 499,37 грн.).

В решті вказаних вимог слід відмовити у звязку з відсутністю доказів щодо вручення рахунків і дати часткової оплати рахунків по тепловій енергії у вказаному позивачем періоді. Розрахунки цих вимог, додані позивачем до справи, не підтверджені документально. Тобто, відсутні докази порушення першим відповідачем строків оплати грошових зобовязань за спірним договором, які вказує в своєму розрахунку позивач.

Позов в частині заявленої до стягнення пені в сумі 49776 грн 26 коп. за період з 01.01.2015 по 31.10.2016 слід задовольнити частково на суму 2216,67 грн.: по рахунку на суму 8256,5 грн. за період з 03.05.16 по 31.10.16 (за 182 дні за умовами договору 0,1% за кожен день прострочки і на підставі приписів ч.6 ст.232 ГК України) пеня дорівнює 1502,68 грн.; по рахунку на суму 10056,25 грн. за період з 22.08.16 по 31.10.16 (за 71 день на підставі вказаних умов) пеня дорівнює 713,99 грн.

В решті пені слід відмовити у звязку з пропуском позивачем строків спеціальної позовної давності для стягнення неустойки (ч.2 ст.258 ЦК України) та у звязку з відсутністю доказів порушення строків оплати першим відповідачем рахунків на сплату вартості теплової енергії, які встановлені пунктами 3.3, 3.4 спірного договору, про що вказано вище за текстом рішення.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати в сумі 1722,75 грн. за остаточно визначений позивачем розмір предмету спору на суму 114849,94 грн. слід покласти на першого відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Надмірно сплачений судовий збір в сумі 2618,75 грн. повернути позивачу у разі його звернення до суду з письмовою заявою про повернення судового збору.

На підставі викладеного, ст. ст.232, 275-277 ГК України, ст.ст.258,526,625,629 ЦК України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49,75, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов до першого відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця - задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, вул. Тверська, 5, ід. код 40075815 на користь Комунального підприємства Теплосервіс Станично-Луганського району, смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, квартал Молодіжний, 10 «б», ід. код 35259450 борг за спожиту теплову енергію в сумі 18312,75 грн., пеню у сумі 2216,67 грн., інфляційні втрати у сумі 4133,81 грн., 3% річних у сумі 909,37 грн., витрати на судовий збір 383,59 грн., видати наказ.

3.В решті вимог до першого відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця - відмовити.

4. В позові до другого відповідача Державного підприємства «Донецька залізниця» - відмовити повністю.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Рішення підписане 16.05.17

Головуючий суддя Р. Шеліхіна

Суддя В. Корнієнко

Суддя Г. Старкова