ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2017 Справа № 905/2939/16

Господарський суд Донецької області у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Попова О.В., Курило Г.Є., при секретарі судового засідання Щитовій Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради, м. Авдіївка, Донецька область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Спартак, Ясинуватський район, Донецька область

про стягнення 84 749 грн. 11 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: представник не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради, м. Авдіївка, Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Спартак, Ясинуватський район, Донецька область про стягнення 84 749 грн. 11 коп., з яких: 77076 грн. 79 коп. орендна плата, 7672 грн. 32 коп. експлуатаційні витрати.

Ухвалою суду від 12.10.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 14.11.2016р. Ухвалою суду від 14.11.2016р. розгляд справи було відкладено на 01.12.2016р.

За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.12.2016р. по справі №905/2939/16 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Курило Г.Є., Осадчої А.М.

Ухвалою суду від 12.01.2017р. розгляд справи було відкладено на 23.01.2017р.

Ухвалою суду від 23.01.2017р. у звязку з задоволенням відповідного клопотання позивача, строк розгляду справи було продовжено на 15 днів до 20.02.2017р. та відкладено на 16.02.2017р.

16.02.2017р. у звязку з закінченням повноважень судді Осадчої А.М., за результатами автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.02.2017р. було призначено колегію складу суду у складі Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Попова О.В., Курило Г.Є., за справою 905/2939/16.

Ухвалою суду від 16.02.2017р. розгляд справи було відкладено на 23.03.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором оренди нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади м. Авдіївка №8 від 01.01.2016р. щодо невнесення щомісячної орендної плати та плати за експлуатаційні витрати.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.5, 10, 18, 19, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 526, 527, 629, 762, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Позивач про судові засідання 14.11.2016р., 01.12.2016р., 12.01.2017р., 23.01.2017р., 16.02.2017р. та 23.03.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 26.10.2016р., 22.11.2016р., 08.12.2016р., 19.01.2017р., 17.02.2017р. та 10.03.2017р., однак у засідання суду представника не направив. 08.11.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області надіслав клопотання про розгляд справи без участі Комунального підприємства Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради на підставі наданих документів. Також, 08.11.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшов супровідний лист з додатками, в т.ч. письмові пояснення стосовно нарахування орендної плати.

28.11.2016р. від позивача на адресу господарського суду Донецької області надійшли витребувані судом документи, в т.ч. розрахунок тарифу з утримання будинків та прибудинкової території Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради.

Відповідач про судові засідання 14.11.2016р., 01.12.2016р., 12.01.2017р., 23.01.2017р., 16.02.2017р. та 23.03.2017р. був повідомлений належним чином, про що свідчать штампи поштових відправлень та повідомлення про вручення рекомендованих листів з відміткою про їх отримання 25.10.2016р., 22.11.2016р., 08.12.2016р., 19.01.2017р. та 01.03.2017р., а також розміщені 18.10.2016р., 17.11.2016р., 06.12.2016р., 16.01.2017р., 26.01.2017р. та 20.02.2017р. на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) повідомлення про розгляд справи, однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016р. між Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (далі орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі орендар) був укладений договір оренди № 8 нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади м. Авдіївка (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець на підставі розпорядження Авдіївського міського голови від 17.12.2015р. №239 «Про укладення договору оренди з ФОП ОСОБА_1М.» передає, а Орендар приймає в оренду нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Авдіївка, вул. К.Маркса, 11, для розміщення аптеки (далі обєкт оренди).

Згідно п.2.1. договору, обєктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 355, 2 кв.м.

Обєкт оренди відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Авдіївка та знаходиться на балансі комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (п.2.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору орендар своєчасно і в повному обсязі в термін до 10-го числа наступного за поточним місяцем зобов'язаний оплачувати виставлені рахунки за користування нежитловим приміщенням та його технічне обслуговування (експлуатаційні витрати) на розрахунковий рахунок Орендодавця.

Стартова щомісячна орендна плата орендованої площі на момент укладення договору складає 12571,42 з урахуванням ПДВ. Щомісячний платіж визначається згідно розрахунку (Додаток №1), який є невід'ємною частиною даного договору (п.3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору розмір орендної плати може бути змінений за вимогою однієї із сторін у випадку зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати, цін, тарифів, балансової вартості та в інших випадках, згідно чинного законодавства. У випадку не підписання Орендарем даних змін, Орендодавець розриває договір в односторонньому порядку.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за звітний місяць, відповідно до прийнятої Методики (п.3.5. договору).

Згідно п. 3.6. договору орендна плата вноситься орендарем, починаючи з моменту підписання договору і акту прийому-передачі. Останнім днем сплати оренди є момент підписання сторонами акту прийому-передачі при поверненні обєкта оренди орендодавцю (п.3.6. договору).

Відповідно до п.3.7. договору вартість комунальних послуг, витрати на утримання прибудинкової території, вартість послуг з технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж в суму орендної платі не входять.

Понад орендної плати орендар відшкодовує орендодавцю фактичні витрати (експлуатаційні витрати) з утримання будівлі (приміщення) та прибудинкової території. Вартість експлуатаційних витрат на 1 кв.м. орендованого майна станом на момент укладання даного договору становить 3,37 грн., який затверджений рішенням виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 01.03.2011р. №71 (п.3.8. договору).

Відповідно до п.4.2. договору орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обємі.

Згідно п. 4.8. договору орендар зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам цих послуг, що надаються за окремими договорами, укладеним орендарем з цими організаціями (систем водопроводу, каналізації, електричної та теплової енергії, ТПВ, експлуатаційні витрати), протягом 20 днів після укладення цього договору.

За несвоєчасне внесення платежів з орендної плати та експлуатаційних витрат орендарю нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ кожен день прострочки платежу, але не більше 100% від суми боргу.

Відповідно до п.9.1. Договору, строк дії договору встановлюється з 01.01.2016р. та діє до 30.12.2018р.

Зазначений договір підписаний представниками обох сторін, підписи скріплені печатками.

Згідно наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2016р. орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення в місті Авдіївка згідно розпорядження Авдіївської міської ради від 15.12.2015р. № 231. по вул. К. Маркса площею 355,2 кв.м.

Враховуючи статус об'єкту оренди, сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України, Законом України Про оренду державного та комунального майна та умовами укладеного між ними договору.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу Україн та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав правових підстав ухилятися від сплати орендної плати згідно визначених умов договору.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

У звязку із невиконанням відповідачем умов договору оренди №8 від 01.01.2016р. у період з січня 2016р. по червень 2016р. за відповідачем утворилася заборгованість з орендної плати в сумі 77076 грн. 79 коп. та заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат в сумі 7672 грн. 32 коп.

Разом із тим, Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України № 405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (в редакції від 02.09.2014) скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Закріплене в ст.4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (в редакції від 02.09.2014р.) право суб'єкта господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції. не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 7 означеного закону відносно звільнення від сплати орендної плати за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних виключень щодо їх незастосування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Авдіївка, де знаходяться орендоване нежитлове приміщення та проводить свою господарську діяльність відповідач.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого також включено м.Авдіївка, де знаходиться орендоване нежитлове приміщення та проводить свою господарську діяльність відповідач. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування № 1365-VIII від 17.05.2016, який набрав чинності 08.06.2016р., внесено зміни до статті 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та викладено в такій редакції: скасувати суб'єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких також наявне м. Авдіївка.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

З огляду на вищевикладене, позивач як орендодавець не мав суб'єктивного права на отримання тимчасово скасованої орендної плати, а у орендаря, відповідно, не було обов'язку впродовж періоду формування стягуваної заборгованості сплачувати таку орендну плату.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов:

- наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу);

- порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку Відповідача;

- належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Отже, приймаючи до уваги встановлену відсутність захищуваного позивачем суб'єктивного права і порушення такого права з боку відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 77 076 грн. 79 коп.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за сплату експлуатаційних витрат в сумі 7672 грн. 32 коп. за період з січня 2016р. по червень 2016р. суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося відповідно до п. 3.8. договору понад орендної плати орендар відшкодовує орендодавцю фактичні витрати (експлуатаційні витрати) з утримання будівлі (приміщення) та прибудинкової території. Вартість експлуатаційних витрат на 1 кв.м. орендованого майна станом на момент укладання даного договору становить 3,37 грн., яка затверджена рішенням виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 01.03.2011р. №71.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ст.629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач користується орендованим майном, яке знаходиться на балансі комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, вказане КП несе витрати по утриманню орендованого майна. Разом із тим, відповідач зобов'язання щодо сплати експлуатаційних витрат належним чином та в повному обсязі не виконав, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість в сумі 7672 грн. 32 коп. за період з січня 2016р. по червень 2016р.

Приймаючи до уваги, що доказів оплати заборгованості з відшкодування орендарю фактичних витрат (експлуатаційних витрат) з вартості будівлі (приміщення) та прибудинкової території відповідачем не надано, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати експлуатаційних витрат в сумі 7672 грн. 32 коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягується пропорційно заявлених до стягнення вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст.15, 16, 525, 526, ч.1 ст. 530, 599, 625, 629, 756, 759 Цивільного кодексу України; ст. ст. 20, 174, ч. 1, 7 ст. 193, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 58 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 28, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради, м. Авдіївка, Донецька область до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Спартак, Ясинуватський район, Донецька область про стягнення 84 749 грн. 11 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (86080, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради (86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд.3, , р/р 9268 у філії «КіевСіті» ПАТ КБ «Приватбанк» м. Києва, МФО 380775) заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат в сумі 7672 грн. 32 коп., судовий збір в сумі 124 грн. 75 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 23.03.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2017р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя О.В. Попов

Суддя Г.Є. Курило