ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.05.2017 Справа № 904/4207/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 5 049,44 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 06/01 від 03.01.2017)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. б/№ від 25.10.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості втраченого вантажу в розмірі 5049,44 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору підряду на капітальний ремонт №748-52-10 від 18.07.2016, укладеного між позивачем та ТОВ "Полтавський тепловозоремонтний завод", 20.01.2017 на адресу позивача було направлено вагон з вантажем брухт чорних металів за залізничною накладною №43622521, однак, 25.01.2017 на станції Грекувата Придніпровської залізниці був складений комерційний акт №457407/1, яким засвідчена недостача маси вантажу 880 кг у вагоні № 68480557, що надійшов зі станції Полтава-Південна Південної залізниці за залізничною накладною № 43622521.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.04.2017.

24.04.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що розмір недостачі за спірною накладною складає 880 кг (0,88 т). Однак, при визначенні вартості недостачі вантажу, необхідно вираховувати норму природної втрати, яка для спірного вантажу складає 0,5% маси вантажу. Таким чином, вартість недостачі вантажу за розрахунком відповідача складає 4206,53 грн. Просив суд у задоволенні решти позовних вимог відмовити (а.с.64-66).

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України розгляд справи було відкладено з 24.04.2017 на 11.05.2017.

11.05.2017 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував частково, з підстав викладених у відзиві на позов.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.05.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповдача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2017 по залізничній накладній №43622521 від 20.01.2017 (а.с.47) на адресу Приватного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" зі станції відправлення Полтава-Південна Південної залізниці на станцію Грекувата Придніпровської залізниці прибув вагон №68480557 з вантажем брухт чорних металів.

Відповідно до зазначеної залізничної накладної вантажовідправником є ТОВ "Полтавський тепловозоремонтний завод".

25.01.2017 на станції призначення Грекувата Придніпровської залізниці, в звязку з виявленою недостачею у вагоні №68480557, був складений комерційний акт №457407/1 від 25.01.2017, в якому зазначено, що на підставі акту загальної форми № 2104 від 24.01.2017 на станції Грекувата Придніпровської залізниці була проведена комісійна видача вантажу одержувачу, який прибув відправкою вказаною на обороті цього акту, з переважуванням на 150-ти тонних вагонних вагах, повірених органами Держстандарту 29.09.2016. Згідно перевізного документа у вагоні №68480557 значиться тара 20500 кг, нетто 29380 кг. Фактично виявлено тара 20500 кг з картотечних даних та документу, нетто 28500 кг, брутто 49000 кг., що менше ваги вказаної в перевізному документі на 880 кг. Навантаження в вагоні нижче бортів 1400-1600 мм, над 1 люком зсунутий лист покриття, мається заглиблення довжиною 800 мм. на всю ширину вагону, глибиною 200 мм. Праворуч над 2,3,4,5 люками відсутній лист прикриття між бортом вагону та наявним покриттям довжиною 5000 мм, шириною 300 мм, проглядається вантаж. Маркування в документі не значиться. В дійсності маркування відсутнє. Вагон безлюковий, технічно справний, замість дверей торцеві стінки. (а.с. 43-44).

Сума збитків за недостачу вантажу відповідачем не оплачена, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажу залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 року № 457 та визначає обовязки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Згідно з п. 31 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язана надавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а в необхідних випадках - продезінфіковані вагони і контейнери.

Відповідно до п. 105 Статуту залізниць України, залізниці, вантажовідправники несуть матеріальну відповідальність за перевезення.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (п. 110 Статуту залізниць України).

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (п. 115 Статуту залізниць України).

Згідно з п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо) приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, а під час приймання зазначених вагонів зауважень, щодо неповноти навантаження продукції не було заявлено представниками Придніпровської залізниці, тобто недостача виникла під час перевезення залізницею товару внаслідок чого наявна вина Відповідача.

Оскільки вагон з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційному акті, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу п. 110 Статуту залізниць України покладається на залізницю.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Згідно довідки про вартість брухту чорних металів від 25.01.2017, вартість 1 тони брухту становить 5738,00 грн. (а.с.46).

Факт нестачі за спірним перевезенням у вагоні № 68480557, підтверджується матеріалами справи, зокрема комерційним актом №457407/1 від 25.01.2017.

Як вбачається з комерційного акту, при прийнятті вантажу була виявлена нестача вантажу у кількості 880 кг.

За розрахунком позивача вартість втраченого вантажу складає 5049,44 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає про невірне визначення позивачем вартості недостачі вантажу, оскільки останнім не вираховано норми природної втрати вантажу внаслідок перевезення.

Так, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м'ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'ясні всякі; 0,5 % маси всіх інших вантажів; норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки (п. 27 Правил видачі вантажів).

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів норми недостачі розраховуються для вантажів, які переводяться в тарі й упаковці, від маси брутто.

Згідно п. 3.13 Роз'яснень президії Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 року відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення, оскільки навіть у разі розкрадання вантажу під час перевезення недостача в межах граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати не пов'язана із розкраданням.

Отже, суд погоджується із запереченнями відповідача про необхідність вирахування норми природної втрати вантажу.

Таким чином, розмір недостачі складає:

29380 кг х 0,5% = 146,90 кг - розмір природної втрати вантажу.

880 кг - 146,90 кг = 733,10 кг (0,7331 т) - розмір недостачі маси вантажу.

5738,00 грн. - вартість однієї тони вантажу.

0,7331 х 5738,00 грн. = 4206,53 грн.

У відповідності зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 4206,53 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1332,91 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" вартість нестачі вантажу у розмірі 4206,53 грн. та судовий збір у розмірі 1332,91 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.05.2017

Суддя ОСОБА_3