ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.2017р. Справа №905/538/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна», м.Львів,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівний завод «Універсал», м.Горлівка,

про стягнення 9184 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна», м.Львів звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівний завод «Універсал», м.Горлівка про стягнення суми боргу за отриманий товар у розмірі 9184 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №ОБ-16/11 від 24.03.2011р., внаслідок чого у Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівний завод «Універсал» утворилась заборгованість в сумі 9184 грн.

Відповідач в судові засідання 04.04.2017р., 18.04.2017р. не зявився, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів не представив. Одночасно, за висновками суду, Приватне акціонерне товариство «Горлівський машинобудівний завод «Універсал» було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.03.2017р. місцезнаходженням відповідача є: 84647, Донецька область, м.Горлівка, вул.Вуглегорське шосе, буд.1Б. Вказана інформація є актуальною і на момент прийняття рішення у справі.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 17.03.2017р., 11.04.2017р. на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судових засідань у справі №905/538/17, призначених на 04.04.2017р., 18.04.2017р.

Одночасно, судом вчинялись дії, які були спрямовані на встановлення телефонного звязку з відповідачем, про що свідчить телефонограма №140 від 28.03.2017р.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання 18.04.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 24.03.2011р. між Відкритим акціонерним товариством «Горлівський машинобудівний завод «Універсал» (організаційно-правову форму якого змінено на приватне акціонерне товариство) (покупец) та Товариством з обмеженою відповідальністю Українськонімецьке спільне підприємство «Фукс Мастила Україна» (постачальник) було підписано договір поставки №ОБ-16/11.

Відповідно до п.1.1 договору №ОБ-16/11 від 24.03.2011р. постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності: іменовані в подальшому товар за ціною, номенклатурою, в асортименті та в кількості згідно специфікацій, узгоджених сторонами, які є невідємною частиною договору.

За змістом п.п.1.3, 1.4 укладеного сторонами правочину орієнтовна сума договору складає 100000 грн з урахуванням 20% ПДВ. Сторони залишають за собою право змінювати суму договору у звязку зі зміною рівня цін, обсягів постачання. Кінцева сума договору визначиться за сумою прийнятих покупцем до оплати рахунків та специфікацій на момент закінчення строку дії договору.

Відповідно до п.2.1 договору №ОБ-16/11 від 24.03.2011р. поставка товару здійснюється на умовах DDP «ІНКОТЕРМС-2000». Пункт поставки товару: 84647, м.Горлівка Донецької області, Вугледарське шосе, 1б. В заявці покупця сторони мають право узгодити інший пункт поставки товару, відмінний від встановленого діючого пункту. Поставка товару здійснюється протягом трьох днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, якщо інше не обумовлено сторонами.

За приписами п.3.1 договору №ОБ 16/11 від 24.03.2011р. ціна товару, що постачається за дійсним договором, узгоджується сторонами в специфікації та фіксується виставленням рахунку для оплати постачальника та прийняттям його до оплати покупцем.

На виконання умов вказаного договору сторони підписали специфікацію №1 до договору №ОБ 16/11 від 24.03.2011р., якою погодили поставку концентрату для виготовлення робочої рідини SOLCENIC PL PLUS, боч. 200 кг, загальною вартістю 4296 грн з ПДВ.

Разом з цим, як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» було поставлено відповідачу товар на загальну суму 17184 грн, що підтверджується видатковими накладними №1630 від 18.04.2013р. на суму 4296 грн, №3149 від 04.07.2013р. на суму 8592 грн, №3467 від 22.07.2013р. на суму 4296 грн.

Прийняття товару здійснювалось представником відповідача ОСОБА_2 за довіреностями №194 від 18.04.2013р., №347 від 04.07.2013р., №380 від 22.07.2013р.

За приписами п.8.1 договору №ОБ-16/11 від 24.03.2011р. останній діє з моменту підписанні і до 31.12.2011р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобовязань обома сторонами.

Як свідчать матеріали справи, додаткових угод щодо внесення змін до договору №ОБ 16/11 від 24.03.2011р. сторонами підписано не було.

Водночас, доказів існування між сторонами будь-яких інших договірних відносин з постачання концентрату для виготовлення робочої рідини SOLCENIC PL PLUS матеріали справи не містять.

При цьому, видаткові накладні №1630 від 18.04.2013р. на суму 4296 грн, №3149 від 04.07.2013р. на суму 8592 грн, №3467 від 22.07.2013р. на суму 4296 грн містили посилання на договір поставки №ОБ-16/11 від 24.03.2011р., що свідчить про продовження дії договору після 31.12.2011р. його фактичним виконанням.

Приймаючи до уваги, що здійснюючи постачання та приймання товару на підставі видаткових накладних №1630 від 18.04.2013р., №3149 від 04.07.2013р., №3467 від 22.07.2013р. сторони посилались на договір №ОБ-16/11 від 24.03.2011р., з огляду на відсутність доказів існування між сторонами будь-яких інших договірних відносин з поставки концентрату для виготовлення робочої рідини SOLCENIC PL PLUS, суд дійшов висновку, що дії продавця та покупця з постачання та прийняття цього товару були вчинені сторонами саме на виконання договору, який є підставою позовних вимог.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.34, 36 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами поставку товару на загальну суму 17184 грн в межах та на виконання договору №ОБ-16/11 від 24.03.2011р.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами п.3.2 договору №ОБ 16/11 від 24.03.2011р. встановлено наступний порядок розрахунку: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, згідно виставленого рахунку протягом 30 днів з моменту отримання рахунку. Виставлення рахунку є обовязковою умовою для проведення платежу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем були оформлені рахунки №8 від 18.04.2013р. на суму 4296 грн, №2 від 04.07.2013р. на суму 12888 грн, №0 від 22.07.2013р. на суму 4296 грн. Факт отримання вказаних рахунків відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований.

Разом з цим, слід зазначити, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні норм ст.613 вказаного нормативно-правового акту, внаслідок чого наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обовязку оплатити товар, який він отримав. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №3-3902к09 від 29.09.2009р. по справі №37/405.

Відтак, за висновками суду, строк оплати за видатковими накладними №1630 від 18.04.2013р. на суму 4296 грн, №3149 від 04.07.2013р. на суму 8592 грн, №3467 від 22.07.2013р. на суму 4296 грн настав.

Як вказує позивач, часткове перерахування вартості товару за спірними поставками було здійснено відповідачем на загальну суму 8000 грн, що підтверджується банківською випискою від 04.07.2013р. Публічного акціонерного товариства «Кредит ОСОБА_3» (призначення платежу: оплата за концентрат згідно з рахунком №2 від 04.07.2013р.).

Водночас, за змістом акту звіряння розрахунків від 01.01.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Горлівський машинобудівний завод «Універсал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна», який підписано та скріплено печатками сторін, сальдо на користь позивача складає 9184 грн.

Ухвалами господарського суду від 13.03.2017р., 04.04.2017р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, наявність заборгованості в сумі 9184 грн не спростував.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов?язання за договором №ОБ 16/11 від 24.03.2011р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості поставленого товару від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов?язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» до Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівний завод «Універсал» про стягнення суми боргу за отриманий товар у розмірі 9184 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна», м.Львів до Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівний завод «Універсал», м.Горлівка про стягнення суми боргу за отриманий товар у розмірі 9184 грн, задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівний завод «Універсал» (84647, Донецька обл., м.Горлівка, вул.Вуглегорське шосе, 1Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фукс Мастила Україна» (79069, м.Львів, вул.Шевченка, буд.327А, ) борг за отриманий товар в сумі 9184 грн, а також судовий збір у розмірі 1600 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 18.04.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 24.04.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця