КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 910/12409/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 25.04.2017 року

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІУС» на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року

у справі № 910/12409/15 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІУС»

до Управління Державної охорони України

про повернення майна та стягнення 77 574,84 грн. орендної плати та 154 220,64 грн. неустойки

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРІУС» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Управління Державної охорони України про повернення майна (транспортних засобів): автомобіля VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі CARAVELLE (Каравелла), реєстраційний номер НОМЕР_1, тип - пасажирський, легковий, колір сірий, рік випуску - 2011 p., номер кузова НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7; автомобіля VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер), реєстраційний номер НОМЕР_3, тип - пасажирський В, колір чорний, рік випуску - 2012 p., номер кузова НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8; автомобіля VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер), реєстраційний номер НОМЕР_5, тип - пасажирський В, колір чорний, рік випуску - 2012 p., номер кузова НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9.

Також, враховуючи заву про збільшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 77 574,84 грн. орендної плати за користування вказаними автомобілями та 154 220,64 грн. неустойки за неповернення у строк.

Позов мотивований тим, що позивач, як власник указаних транспортних засобів (копії свідоцтв залучені до справи), передав їх в орендне користування відповідачу на підставі договору оренди від 19.02.2014 року № 21/2014, але відповідач після закінчення строку дії договору не повертає позивачу належні йому на праві власності транспортні засоби з оренди, та не сплачує за них орендну плату та неустойку за неповернення.

Справа розглядалась судами неодноразово, під час нового розгляду ухвалою господарського суду від 29.03.2017 року місцевий господарський суд ухвалив, направити матеріали справи № 910/12409/15 на адресу Генеральної прокуратури України та зупинив провадження у справі № 910/12409/15 до вирішення кримінального провадження від 06.03.2014 року за № 0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358. ч. 4 ст. 368. ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 255 КК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою господарського суду, ТОВ «ДОРІУС» звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 910/12409/15 про зупинення провадження та повернути матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2017 апеляційну скаргу ТОВ «ДОРІУС» на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 910/12409/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає скаргу позивача безпідставною та необґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що винесена без порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 25.04.2017 року представники ТОВ «ДОРІУС» надали суду свої пояснення по справі в яких підтримали подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просили апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду.

Представники Управління Державної охорони України у судовому засіданні 25.04.2017 року також надали суду свої пояснення по справі в яких, заперечили проти задоволення апеляційної скарги на підставі доводів зазначених у відзиві на скаргу. Представники вважають її необґрунтованою та безпідставною, а ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Представники відповідачів просили апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 29.03.2017 року, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції представники Управління Державної охорони України звернулися до суду з клопотання про виклик у судове засідання прокурора Генеральної прокуратури України по кримінальному провадженні від 06.03.2014 року за № 0000069 для надання пояснень у порядку ст. 30 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, які заперечили проти задоволення клопотання, судова колегія апеляційного господарського суду відмовляє у його задоволенні, оскільки, у відповідності до ст. 29 ГПК України прокурор самостійно з власної ініціативи може вступити у справу на будь-якій стадії її розгляду. Про свою участь у вже порушеній справі прокурор повідомляє господарський суд письмово, а в судовому засіданні - також і усно. На переконання колегії суддів прокурор Генеральної прокуратури України по кримінальному провадженні від 06.03.2014 року за № 0000069 про виклик якого просить відповідач, не надасть суду, ані інформації, ані будь-яких інших відомостей, щодо розгляду кримінального провадження від 06.03.2014 року за № 0000069, посилаючись на таємницю слідства. Колегія суддів вважає, що задоволення вказаного клопотання про виклик прокурора Генеральної прокуратури України лише затягне розгляд даної справи. При цьому, судова колегія звертає увагу, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на ухвали місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про зупинення провадження.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились у судове засідання, перевіривши наявні матеріали справи та докази, подані до апеляційної інстанції, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 910/12409/15 необхідно змінити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позов мотивований тим, що позивач, як власник указаних транспортних засобів (копії свідоцтв залучені до справи), передав їх в орендне користування відповідачу на підставі договору оренди від 19.02.2014 року № 21/2014, але відповідач після закінчення строку дії договору не повертає позивачу належні йому на праві власності транспортні засоби з оренди, та не сплачує за них орендну плату та неустойку за неповернення.

Разом із цим, з залучених до матеріалів справи письмових доказів - постанови від 20.08.2016 року заступника начальника другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, вбачається, що указаним управлінням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 06.03.2014 року за фактами заволодіння службовими особами із числа колишнього вищого керівництва держави України державним майном в особливо великих розмірах та його легалізації, а також за іншими фактами за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358. ч. 4 ст. 368. ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_2, будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, діючи за попередньою змовою та у групі з Міністром охорони навколишнього природного середовища України ОСОБА_3, головою правління НАК «Надра України» ОСОБА_4, директором ТОВ «Медінвесттрейд» ОСОБА_5 та директором ТОВ «Танталіт» ОСОБА_6, у період 2004-2011 років заволодів шляхом зловживання своїм службовим становищем державним майном в особливо великих розмірах - комплексом будівель будинку відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та будинком АДРЕСА_2, а також земельними ділянками, на яких розташований цей комплекс.

Крім того, у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000069 від 06.03.2014 року установлено, що ОСОБА_2 спільно з невстановленими слідством особами, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння комплексом будівель та споруд, розташованих на території урочища «ІНФОРМАЦІЯ_1» Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, діючи з метою прикриття своєї незаконної діяльності та легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, через підконтрольних йому невстановлених слідством осіб створив ряд фіктивних підприємств, а саме: ТОВ «Медінвесттрейд», ТОВ «Танталіт», ТОВ «Дом Лесника», ТОВ «Київуніверсалсервіс», ТОВ «ДОРІУС», які під видом укладення нібито законних угод щодо вказаного майна по суті діяли з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_2 та його спільників.

І крім того, у ході досудового розслідування установлено, що відповідно до інформації Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві ТОВ «ДОРІУС», тобто позивачу у даній господарській справі №910/12409/15, на праві власності належать автомобілі, серед яких є і спірні у межах даної справи №910/12409/15 автомобілі, про витребування яких заявляє вимоги позивач, як власник цих автомобілів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/39882/16-к від 20.08.2016 року на вказані автомобілі, до яких належать і спірні у даній господарській справі №910/12409/15, накладено арешт та визначено заборону на користування і розпорядження ними будь-якими службовими особами позивача та за їх дорученням іншими особами. І одночасно з цим постановою від 20.08.2016 року заступника начальника другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України вказані автомобілі, до яких належать і спірні у даній господарській справі №910/12409/15, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному 06.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069; речові докази передано на відповідальне зберігання.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України у п. 2 ч. 2 визначає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу ст. 86 ГПК України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі у зв'язку направленням матеріалів даної справи до органу досудового розслідування - Генеральній прокуратурі України.

Однак, що стосується висновків суду першої інстанції про зупинення провадження у справі № 910/12409/15 саме до вирішення кримінального провадження від 06.03.2014 за №0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358. ч. 4 ст. 368. ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 255 КК України, колегія суддів погодитися не може та вважає, що в цій частині ухвалу суду необхідно змінити. Провадження у даній справі необхідно зупинити у зв'язку з направленням справи до Генеральної прокуратури України для встановлення наявності чи відсутності у діях ТОВ «ДОРІУС» кримінального правопорушення.

Як встановлено судом спірні у межах даного спору автомобілі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному 06.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069, яке розслідується Генеральною прокуратурою України.

На переконання колегії суддів, саме правоохоронні органи мають провести перевірку законності обставин зокрема, наявності чи відсутності у діях ТОВ «ДОРІУС» кримінального правопорушення за укладеним договором оренди від 19.02.2014 року № 21/2014 та факту передачі в користування спірних автомобілів, до того ж які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000069 і в залежності від встановленого, наявність/відсутність в діях позивача ознак, переслідуваних у кримінальному порядку надати оцінку наявності чи відсутності у вказаних діях складу злочину.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку по справі про зупинення провадження у даній справі у зв'язку направленням матеріалів даної справи до органу досудового розслідування - Генеральній прокуратурі України. При цьому на переконання колегії суддів, висновки суду про зупинення провадження у справі № 910/12409/15 саме до вирішення кримінального провадження від 06.03.2014 за №0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358. ч. 4 ст. 368. ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 255 КК України, колегія суддів погодитися не може та вважає, що в цій частині ухвалу суду необхідно змінити.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 79, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІУС» на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 910/12409/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 910/12409/15 змінити.

3. Викласти резолютивну частину ухвали господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 910/12409/15 в новій редакції:

«Матеріали справи №910/12409/15 направити до Генеральної прокуратури України.

Провадження у справі № 910/12409/15 зупинити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.»

4. Матеріали справи № 910/12409/15 повернути до господарського міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко