РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017Справа №910/3341/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталеві Системи»

про стягнення 4 468,90 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Братченко А.В. (дов. №09-32/482 від 03.08.15);

від відповідача - не з'явився.

встановив :

01.03.2017 Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталеві Системи» про стягнення 4 468,90 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди №09-847/7 від 01.06.2016 в частині повної та своєчасної оплати, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3341/17 та призначено до розгляду на 23.03.2017.

22.03.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав документи для долучення до матеріалів справи.

23.03.2017 представник відповідача у судовому засіданні подав письмові пояснення по справі, у яких просить зупинити провадження у справі №910/3341/17 до вирішення справи №910/2172/17 про розірвання договору купівлі-продажу, яка розглядається господарським судом м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.03.2017 у зв'язку із неявкою представника позивача, а також задоволенням клопотання останнього про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 13.04.2017.

10.04.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав заперечення на пояснення відповідача стосовно зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.04.2017 задоволено клопотання сторін про продовження строку вирішення спору у справі, продовжено строк вирішення спору у справі №910/3341/17 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 11.05.2017.

Представник позивача прибув у судове засідання 11.05.2017, надав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 11.05.2017 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні 11.05.2017 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/3341/17 до вирішення справи №910/2172/17 про розірвання договору купівлі-продажу майна, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Приватним акціонерним товариством «Бориспільський Комбінат Будівельних Матеріалів», яка розглядається господарським судом м. Києва, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України закріплює вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зокрема господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Також господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів; заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації.

Відповідачем не наведено суду у чому саме полягає неможливість розгляду даної справи про стягнення заборгованості за договором оренди до вирішення справи №910/2172/17 про розірвання договору купівлі-продажу майна, що розглядається іншим судом, тобто неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини у цій справі, у зв'язку із чим клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає. Аналогічну правову позицію наведено у п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 11.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

01.06.2016 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сталеві Системи» (далі -орендар, відповідач) було укладено договір оренди №09-847/7 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 16, що складається з переліку майна, визначеного у додатку 1, що є невід'ємною частиною цього договору (далі - майно).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору майно належить орендодавцю на праві власності. Балансова вартість майна складає 20 813 000,00 грн.

Орендар буде використовувати майно для виробничих потреб (п. 1.4 договору).

Передача майна здійснюється за актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін і є невід'ємною частиною цього договору, за формою відповідно до додатка-2 до цього договору (п. 2.1 договору).

Майно вважається переданим в оренду з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі майна (п. 2.3 договору).

За умовами п.п. 3.1, 3.2 договору строк оренди складає 35 місяців з моменту прийняття майна орендарем за актом приймання-передачі майна. Строк оренди згідно з цим договором може бути змінений сторонами шляхом укладення додаткового договору до цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору орендна плата за користування майном в місяць складає: з 01.06.2016 по 31.05.2017 - 10 000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований у відповідності до вимог чинного законодавства України; з 01.06.2017 по 31.05.2018 - 15 000,00 грн., в т.ч. ПДВ, нарахований у відповідності до вимог чинного законодавства України; з 01.06.2018 до моменту закінчення строку оренди за цим договором - 20 000,00 грн., в т. ч. ПДВ, нарахований у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що шомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця, орендодавець нараховує, а орендар сплачує орендну плату в розмірі, передбаченому п. 4.1 цього договору. Крім того, на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів з дня їх отримання орендар відшкодовує фактичні витрати орендодавця, пов'язані з утриманням майна: плату за землю. Оплата витрат на утримання майна здійснюється орендарем самостійно на підставі самостійно укладених договорів з постачальниками відповідних послуг.

Розмір орендної плати за неповний календарний місяць користування майном нараховується пропорційно фактичній кількості календарних днів місяця користування майном (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату та відшкодовує витрати орендодавця, пов'язані з утриманням майна (п. 4.2 цього договору) з моменту підписання акту приймання-передачі майна уповноваженими представниками сторін до моменту підписання акту приймання-передачі майна (повернення майна з оренди) уповноваженими представниками сторін згідно з п. 6.1 цього договору.

Орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний індекс інфляції, що публікується Державним комітетом статистики України, за попередні шість місяців (п. 4.5 договору).

За умовами п. 4.6 договору орендні платежі та відшкодування витрат орендодавця, пов'язаних з утриманням майна (п. 4.2 цього договору) перераховуються орендарем в безготівковому порядку на рахунок орендодавця, вказаний в п. 11 цього договору.

Згідно з п.5.3.2 договору орендар зобов'язується своєчасно здійснювати орендні платежі та суми відшкодувань фактичних витрат на утримання майна, передбачених розділом 4 договору.

Відповідно до п. 5.3.10 договору орендар зобов'язується у разі закінчення строку оренди повернути майно орендодавцю у визначений цим договором строк.

Згідно з розділом 6 договору в останній день строку оренди орендар зобов'язаний звільнити майно та передати орендодавцю майно за актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін. Майно вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Майно повинно бути повернуто орендодавцю орендарем у тому ж стані, в якому було передане в оренду орендарю, з урахуванням нормального зносу.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань згідно з цим договором (п. 10.1 договору).

За умовами п. 10.3 договору кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу сторону за 3 місяці до дати розірвання договору.

01.06.2016 позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування майно, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 16, що підтверджується актом прийому-передачі майна, який є невід'ємною частиною цього договору, за формулою відповідно до додатку-2 до цього договору.

11.01.2017 відповідно до вимог п. 10.3 договору позивач, як власник майна, направив на адресу відповідача повідомлення №48-08/09 щодо розірвання договору оренди з 17.04.2017.

13.01.2017 позивач направив на адресу відповідача повідомлення №75-08/09 щодо відчуження майна та порядок оплати оренди за договором, у якому зазначалося, що 12.01.2017 між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Бориспільський Комбінат Будівельних Матеріалів» було укладено договір купівлі-продажу орендованого майна.

З листа відповідача №7 від 02.02.2017 вбачається, що останній 12.01.2017 отримав від позивача рахунок-фактуру №59993 на оплату оренди за період - січень 2017 року, та акт виконаних робіт від 31.01.2017 №59993, проте не погодився з договором купівлі-продажу орендованого майна та залишив за собою право несплати оренди до моменту встановлення обставин укладення договору купівлі-продажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до положень ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника майна, до Приватного акціонерного товариства «Бориспільський Комбінат Будівельних Матеріалів» перейшли права на отримання поточних орендних платежів за договором у період з 13.01.2017 по 17.04.2017, а тому враховуючи, що на протязі дії договору оренди позивачем було нараховано за період з 01.06.2016 по 13.02.2017 за використання майном 92 822,03 грн., а відповідачем сплачено лише 88 353,13 грн., у зв'язку із чим станом на 13.02.2017 у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 4468,90 грн., які останній і просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталеві Системи».

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з неповною сплатою відповідачем платежів відповідно до договору оренди №09-847/7 від 01.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що шомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця, орендодавець нараховує, а орендар сплачує орендну плату в розмірі, передбаченому п. 4.1 цього договору. Крім того, на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів з дня їх отримання орендар відшкодовує фактичні витрати орендодавця, пов'язані з утриманням майна: плату за землю. Оплата витрат на утримання майна здійснюється орендарем самостійно на підставі самостійно укладених договорів з постачальниками відповідних послуг.

Розмір орендної плати за неповний календарний місяць користування майном нараховується пропорційно фактичній кількості календарних днів місяця користування майном (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату та відшкодовує витрати орендодавця, пов'язані з утриманням майна (п. 4.2 цього договору) з моменту підписання акту приймання-передачі майна уповноваженими представниками сторін до моменту підписання акту приймання-передачі майна (повернення майна з оренди) уповноваженими представниками сторін згідно з п. 6.1 цього договору.

Орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний індекс інфляції, що публікується Державним комітетом статистики України, за попередні шість місяців (п. 4.5 договору).

За умовами п. 4.6 договору орендні платежі та відшкодування витрат орендодавця, пов'язаних з утриманням майна (п. 4.2 цього договору) перераховуються орендарем в безготівковому порядку на рахунок орендодавця, вказаний в п. 11 цього договору.

Згідно реєстру електронних платіжних документів по договору оренди №09-847/7 від 01.06.2016 та розрахунку заборгованості за вказаним договором оренди за період з 01.06.2016 по 13.02.2017, позивачем нараховано за використання майном 92 822,03 грн., а відповідачем сплачено лише 88 353,13 грн., у зв'язку із чим станом на 13.02.2017 у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 4468,90 грн.

Таким чином матеріали справи свідчать, що всупереч прийнятих на себе договірних зобов'язань відповідач належним чином не виконував своїх обов'язків в частинні своєчасної сплати орендних платежів, в результаті чого виникла заборгованість, що за неоспореними відповідачем розрахунками позивача становить 4468,90 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4468,90 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталеві Системи» (04208, м. Київ, вул. Василя Порика, буд. 3 літ. А, код 19120117) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код 00039002) суму заборгованості у розмірі 4468 (чотири тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 16.05.2017

Суддя В.О. Демидов