РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017Справа №910/4258/17

За позовомДержавного підприємства "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Приоком-Альфа Інвест"
простягнення 63970,62 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаШило М.Ю. - представник
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приоком-Альфа Інвест" 37509,06 грн. заборгованості за договором оренди №46 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності та 26461,56 грн. штрафу.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині оплати орендної плати за період з червня місяця 2016 року по березень місяць 2017 року та відшкодування плати за землю за 2 півріччя 2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4258/17, розгляд якої призначено на 19.04.2017.

19.04.2017 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.04.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2017 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 27.04.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

18.04.2017 через канцелярію суду відповідач надав відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, зазначивши про безпідставне нарахування позивачем щомісячної орендної плати за складське приміщення площею 98,5 кв.м, в той час, як за актом №4 від 08.07.2015 відповідачу було передано в оренду 72,4 кв.м, у зв'язку з чим відповідач стверджує, що розрахунки позивача є завищеними. Також, відповідач у відзиві на позов зазначив про те, що позивач з лютого місяця 2017 року не надає відповідачу доступу до орендованого приміщення та навів свій розрахунок штрафу.

У судовому засіданні 19.04.2017 представник відповідача зазначену у відзиві позицію підтримав.

В судовому засіданні 27.04.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2012 між Державним підприємством "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приоком-Альфа Інвест" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди №46 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності з урахуванням положень додаткової угоди №2 від 09.07.2015 (договір). Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно - складське приміщення в будівлі плодосховища, загальною площею 98,5 кв.м. Майно знаходиться на балансі Державного підприємства "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" та розміщене за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський р-н., с.Дмитрівка, вул. Молодіжна, 1. Вартість майна визначена за експертною оцінкою від 30.06.2015 становить: складське приміщення в будівлі плодосховища - 236830,00 грн. без ПДВ (п.1.1), майно передається в оренду з метою розміщення складу (п.1.2), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (червень 2015): складське приміщення в будівлі плодосховища, загальною площею 98,5 кв.м - 2960 грн. 38 коп. без ПДВ, орендна плата за перший місяць оренди (липень 2015) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за липень 2015 (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується Державному підприємству "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України", щомісяця не пізніше 05 числа місяця за який здійснюється платіж (п.3.6), у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 100 % від суми заборгованості (п.3.8), орендар зобов'язується зокрема своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.3) та сплачувати земельний податок відповідно до чинного законодавства (п.5.14), цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 08.08.2012 року по 08.07.2015 року включно. Термін дії договору продовжено з 08.07.2015 по 08.06.2018 (п.10.1).

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв у користування об'єкт оренди - складське приміщення в будівлі плодосховища, площею 98,5 кв.м, про що сторонами було складено відповідний акт приймання - передавання від 09.07.2015.

Як зазначає позивач, за період з червня місяця 2016 року по березень місяць 2017 року відповідачу було нараховано до сплати 37351,20 грн. орендної плати та плату за землю за 2 півріччя 2016 року у розмірі 157,86 грн., які відповідач не оплатив.

При цьому, за період з червня місяця 2016 року по жовтень місяць 2016 року між сторонами були підписані та скріплені печатками акти наданих послуг по договору.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, всупереч умов п.п. 3.1, 3.3, 3.6, 5.3, 5.14 договору, оплату обумовлених договором платежів, а саме: орендної плати за період з червня місяця 2016 року по березень місяць 2017 року на суму 37351,20 грн. та плату за землю за 2 півріччя 2016 року у розмірі 157,86 грн. відповідач не здійснив.

При цьому, твердження відповідача у відзиві на позов про безпідставне нарахування позивачем щомісячної орендної плати за складське приміщення площею 98,5 кв.м, в той час, як за актом №4 від 08.07.2015 відповідачу було передано в оренду 72,4 кв.м, спростовуються наявними в матеріалах справи додатковою угодою №2 від 09.07.2015 до договору та актом №5 від 09.07.2015, які підписані представниками сторін та скріплені печатками останніх, у зв'язку з чим суд не приймає вказані твердження відповідача як законні та обґрунтовані.

Крім цього, суд зазначає, що довідка інспектора Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 28.02.2017 про звернення до нього фізичної особи - громадянина ОСОБА_2 із письмовою заявою ЖЕО №6885 від 24.02.2017 про те, що позивач не надає відповідачу доступу до орендованого приміщення, не є належним та допустимим доказом в підтвердження цього факту.

Відповідачем до відзиву на позов долучено лист за вих. №3 від 20.03.2017, який був направлений на адресу позивача 24.03.2017, із проханням про підписання додаткової угоди №1 до договору про припинення його дії з 01.02.2017. Однак вказаний лист не може розглядатися як погодження сторонами припинення дії договору, оскільки зазначена додаткова угода з боку позивача підписана не була; рішення суду про розірвання договору також відсутнє.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за період з червня місяця 2016 року по березень місяць 2017 року на суму 37351,20 грн. та плату за землю за 2 півріччя 2016 року у розмірі 157,86 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірений судом.

Щодо стягнення з відповідача 26461,56 грн. штрафу, суд зазначає наступне.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 Господарського кодексу України, є штрафні санкції, до яких віднесений зокрема штраф (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до умов п.3.8 укладеного між сторонами договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 100 % від суми заборгованості.

Оскільки факт не оплати відповідачем орендної плати за період більше ніж три місяці підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є правомірними. Позивачем нараховано 26461,56 грн. штрафу у розмірі 100% заборгованості за період з вересня місяця 2016 року по березень місяць 2017 року, і такий розрахунок є арифметично вірним.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приоком-Альфа Інвест" (03194, м.Київ, пр. Леся Курбаса, будинок 19/11, ідентифікаційний код 37311579) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Дмитрівка" Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України" (08112, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Дмитрівка, вул. Молодіжна, 1, ідентифікаційний код 04308278) заборгованість по орендній платі та відшкодуванню плати за землю у розмірі 37509 (тридцять сім тисяч п'ятсот дев'ять) грн. 06 коп., 26461 (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 56 коп. штрафу, а також 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.05.2017

Суддя Ю.М. Смирнова