ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 квітня 2017 рокуСправа № 6/160-3450
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

розглянув матеріали скарги № б/н від 24.03.2017 ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції

у справі № 6/160-3450

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг" (вул. Кн. Володимира, 112 А, м. Рівне, 33009), в особі Тернопільської філії ТОВ "Літа-Холдинг" (вул. Гайова, 32, м. Тернопіль, 46000)

до відповідача - Приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення 191833,63 грн.

За участю від:

скаржника (стягувача) - не з'явився

боржника - не з'явився

органу ДВС - не з'явився

Суть справи:

29 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із скаргою №б/н від 24.03.2017 на дії (бездіяльність) державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, з вимогами:

- поновити пропущений з поважних та незалежних від ОСОБА_1 причин строк на подачу скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції та прийняти дану скаргу до розгляду;

- визнати протиправною бездіяльність відділу ДВС, яка полягає в ненаправленні стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови державного виконавця від 30.11.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №16035380 на виконання судового наказу господарського суду Тернопільської області по справі №6/160-3450 від 09.11.2009;

- скасувати постанову від 30.11.2015 головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Грабар Катерини Валеріївни про повернення стягувачу виконавчих документів з виконання судового наказу Господарського суду Тернопільської області по справі №6/160-3450 від 09.11.2009;

- зобов'язати Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції поновити виконавче провадження №16035380 та вчинити вичерпні передбачені законом виконавчі дії з виконання наказу господарського суду.

В обґрунтування своєї вимоги, скаржник зазначає про незаконну бездіяльність державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ, яка полягає в тому, що останнім, в порядку ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", не направлено ОСОБА_1 постанови від 30.11.2015 ВП № 16035380 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з цим, ОСОБА_1 подана заява № б/н від 24.03.2017, в якій він просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду із скаргою на дії органу ДВС від 24.03.2017.

Враховуючи недостатність доданих до скарги матеріалів для оцінки поважності причин пропуску строку на оскарження дій ДВС та вирішення відповідного клопотання скаржника про його відновлення, для вирішення цього питання було призначено судове засідання на 27.04.2017. Правова позиція щодо цього, викладена зокрема, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 за N24-152/0/4-13.

Представник органу ДВС у судове засідання 27.04.2017 явку повноважного представника не забезпечив, витребуваних судом матеріалів не надав. Про час, дату та місце розгляду заяви Перший відділ ДВС Тернопільського МУЮ повідомлявся належним чином за адресою його місцязнаходження (згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, отриманих за запитом № від 29.03.2017 - вул. Лисенка, 1, м. Тернопіль). Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення знаходиться в матеріалах справи.

Боржник, а також його представник в судове засідання 27.04.2017 також не прибув.

В засідання 27.04.2017 для розгляду питання про відновлення строку для подання скарги сам скаржник (стягувач) не з'явився. Від останнього, 24.04.2017 на адресу суду надійшло клопотання від 18.04.2017 (вх. №9823) про відкладення розгляду скарги для надання можливості ознайомлення із запереченнями Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ та висловлення своїх заперечень.

Відповідно до приписів ст.ст. 69 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду,основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010). З огляду на наведене суд не вбачає підстав для відкладення розгляду питання про відновлення пропущеного строку на оскарження дій органу ДВС по справі № 6/160-3450, що не перешкоджає вирішенню даного питання в судовому засіданні 27.04.2017.

При цьому, судом враховано також, що письмових заперечень органу ДВС для ознайомлення з якими скаржник просив перенести розгляд справи, надано не було.

Розглянувши скаргу та додані до неї документи суд вважає, що вони підлягають залишенню без розгляду, виходячи з наступного:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26 червня 2009 року у справі №6/160-3450 позов задоволено частково та постановлено стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг", в особі Тернопільської філії ТОВ "Літа-Холдинг" - 161831,55 грн. основного боргу, 17422,91 грн. пені, 11908 грн. штрафу, 1911,62 грн. сплаченого держмита, 117,59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволені решти вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2009 року залишено без змін рішення Господарського суду Тернопільської області від 26 червня 2009 року у даній справі.

09.11.2009 Господарським судом Тернопільської області видано наказ на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2009 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2009 у справі №6/160-3450.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.07.2012 у даній справі: відстрочено виконання судового рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2009 у справі №6/160-3450 щодо сплати 193191,67 грн., у т.ч. 161831,55 грн. - основного боргу, 17422,91 грн. - пені, 11908 грн. - штрафу, 1911,62 грн. - сплаченого держмита, 117,59 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг" до вересня 2012 року; розстрочено виконання судового рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2009 у справі №6/160-3450 щодо сплати 193191,67 грн., у т.ч. 161831,55 грн. - основного боргу, 17422,91 грн. - пені, 11908 грн. - штрафу, 1911,62 грн. - сплаченого держмита, 117,59 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг", шляхом затвердження графіка погашення викладеного в даній ухвалі; в задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення до квітня 2015 року відмовлено.

22 жовтня 2015 року Господарським судом Тернопільської області винесено ухвалу, якою задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг", в особі Тернопільської філії ТОВ "Літа-Холдинг" про заміну сторони виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2009 № 6/160-3450 та проведено заміну сторони виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2009 за № 6/160-3450, а саме стягувача: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг" на ОСОБА_1.

Як вбачається з наданих скаржником (ОСОБА_1) матеріалів, зокрема Інформації (від 16.01.2017) про виконавче провадження №16035380, в ході виконання судового рішення у справі №6/160-3450, головним державним виконавцем Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ Грабар К.В.:

- 24.11.2015 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2009 №6/160-3450 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Літа-Холдинг" на ОСОБА_1;

- 30.11.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

За твердженнями стягувача, про винесення державним виконавцем постанови від 30.11.2015 ВП №16035380, йому стало відомо саме 16.01.2017 з отриманої Інформації про виконавче провадження №16035380.

Не погоджуючись із діями органу ДВС, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із скаргою від 19.01.2017 на дії державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ, при примусовому виконанню виконавчого провадження №16035380, у якій просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відділу ДВС, яка полягає в ненаправленністягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови державного виконавця від 30.11.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №16035380 на виконання судового наказу Господарського суду Тернопільської області по справі №6/160-3450 від 09.11.2009; 2) скасувати постанову від 30.11.2015 головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Грабар Катерини Валеріївни про повернення стягувачу виконавчих документів з виконання судового наказу Господарського суду Тернопільської області по справі №6/160-3450 від 09.11.2009; 3) зобов'язати Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції поновити виконавче провадження №16035380 та вчинити вичерпні передбачені законом виконавчі дії з виконання наказу господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2017 по справі №6/160-3450 (суддя Боровець Я.Я.) його скаргу від 19.01.2017 було залишено без розгляду. В обґрунтування даної ухвали судом зазначено про те, що скаржником не надано суду заяви про поновлення строку розгляду скарги, яка подається одночасно зі скаргою та належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на подання скарги на дії державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ.

Внаслідок цього, ОСОБА_1 повторно звернувся до господарського суду Тернопільської області із скаргою на дії органу ДВС № б/н від 24.03.2017 (вх. №8570 від 29.03.2017), з такими ж вимогами, що і у скарзі від 19.01.2017. Разом з цим, при повторному зверненні із скаргою ним подано ще й заяву про відновлення пропущеного строку для подання скарги від 24.03.2017 на дії органу ДВС.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подачі скарги від 24.03.2017 ним стверджується, що про існування вищевказаної ухвали від 28.02.2017 у справі №6/160-3450 він дізнався лише 24.03.2017 з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки після її винесення, копія даної ухвали йому (скаржнику) не надсилалась. А відтак, вважає що наведені ним причини пропуску строку для подання скарги № б/н від 24.03.2017 є поважними, а тому є необхідність у його відновленні.

Розглянувши матеріали скарги, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відновлення пропущеного скаржником строку.

Так, частиною 1 статті 121-2 ГПК України визначено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Вказаний термін є процесуальним і може, відповідно до ст. 53 ГПК України, бути відновлений за наявності: поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника про його відновлення, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання (п.9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012).

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Як стверджує сам ОСОБА_1 (в т.ч. у своїй скарзі від 24.03.2017) про визнання його стягувачем виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 09.11.2009 №6/160-3450 та про прийняття оскаржуваної постанови від 30.11.2015 він дізнався ще 16.01.2017. Тобто, з цього моменту, скаржник був повідомлений про надані йому права сторони виконавчого провадження та про можливість самостійно слідкувати за ходом виконавчого провадження, в тому числі за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, адже такі дії спрямовані на задоволення його інтересу. Проте із скаргою, що розглядається він звернувся по спливу 2-х місяців від 16.01.2017 та більш ніж річного терміну від самої оскаржуваної постанови від 30.11.2015. А саме 24.03.2017.

У пункті 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 за N 01-8/123"Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" на запитання "Чи достатньо для вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання про це або наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена?" зазначено, що згідно з ч.1 ст. 53 ГПК за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Отже, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК.

Поважність причин пропуску строку для подання скарги, згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, скаржник зобов'язаний довести належними і допустимими доказами.

Виходячи із змісту статті 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Доводи скаржника щодо причин пропуску строку для подачі скарги від 24.03.2017 судом не можуть бути визнані поважними з огляду на наступне:

Бездіяльність державного виконавця, яка оскаржується стягувачем мала місце 30.11.2015.

Інформація про виконавче провадження №16035380 отримана скаржником 16.01.2017.

Саме 16.01.2017 ОСОБА_1 вважає датою, коли йому стало відомо про порушення його прав сторони виконавчого провадження.

Ознайомившись із змістом Інформації від 16.01.2017 про виконавче провадження №16035380, ОСОБА_1 звернувся вперше до суду із скаргою 19.01.2017.

Вказуючи на причини пропуску 10-денного строку на оскарження постанови від 30.11.2015, скаржник посилається на те, що подану ним скаргу від 19.01.2017 було залишено без розгляду 28.02.2017, про що винесено ухвалу у справі №6/160-3450.

Зі змісту даного судового акту слідує, що скарга від 19.01.2017 ОСОБА_1 була залишена без розгляду, у зв'язку із допущеними процесуальними порушеннями при зверненні із нею до суду.

Сама ухвала Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2017 (суддя Боровець Я.Я.) у справі №6/160-3450 про залишення без розгляду первинної скарги ОСОБА_1 від 19.01.2017, надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 07.03.2017, зареєстрована 08.03.2017, оприлюднена 10.03.2017. Примірник цієї ухвали надіслано ОСОБА_1 09.03.2017.

Про рух розгляду скарги та призначені в ній засідання ОСОБА_1 міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Інформація щодо стадій розгляду судових справ" http://court.gov.ua/fair/, "Єдиний державний реєстр судових рішень" http://reyestr.court.gov.ua/, "Господарський суд Тернопільської області - Списки справ, призначених до розгляду" http://te.arbitr.gov.ua/sud5022/list/csz/. Названий веб-портал, згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування, а відтак мав можливість реалізувати своє право на доступ до судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Несвоєчасне отримання копії судового акта саме по собі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Визнати поважною причиною можливо лише в сукупності з іншими обставинами, обумовленими поважністю, з огляду на які цей строк було пропущено (правова позиція викладена в Ухвалі Верховного Суду України у справі №5-45кз17 від 24.02.2017).

Повторне звернення із скаргою, яка раніше залишалась без розгляду через недоліки її оформлення (відсутність клопотання про поновлення строку розгляду скарги), на переконання суду, не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку, в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки сталась саме з вини скаржника.

Первинне звернення із такою скаргою не перериває і не зупиняє встановленого ст. 121-2 ГПК України 10-денного строку на її подачу.

Подібна правова позиція викладена в ст.265 ЦК України щодо перебігу строку позовної давності, у разі залишення позову без розгляду.

У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вказано, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК і ГПК.

А відтак, суд не знаходить підстав для відновлення строку, визначеного ст. 121-2 ГПК України.

Відповідно до п. 9.7. згаданої постанови пленуму Вищого господарського суду України, встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

З врахуванням роз'яснень, які містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" та п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду.

Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала (ч.2 ст. 53 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1,2,32-34,36,43,53,86,121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відновленні строку подання скарги ОСОБА_1 № б/н від 24.03.2017 (вх. № 8570 від 29.03.2017) на дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

2. Скаргу ОСОБА_1 № б/н від 24.03.2017 (вх. № 8570 від 29.03.2017) на дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції залишити без розгляду.

На ухвалу господарського суду, сторони, прокурор та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня прийняття ухвали, через місцевий господарський суд.

Суддя І.П. Шумський