ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.04.2017р. № 905/934/17 Суддя господарського суду Донецької області Ніколаєва Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 12104/17 від 24.04.2017р.

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Марвей Транспорт»

про визнання нікчемною додаткової угоди та визнання договору припиненим

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Марвей Транспорт», в якому просить суд визнати нікчемною додаткову угоду №1 від 31.12.2014р. до договору оренди №2/12 від 31.12.2011р. та визнати договір оренди №2/12 від 31.12.2011р. припиненим. Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про витребування у відповідача оригіналу додаткової угоди №1 від 31.12.2014р. до договору оренди №2/12 від 31.12.2011р.

Відповідно до вимог п.3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями).

Так, у ст. 4 Закону встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, згідно вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічні приписи також містяться і у п.2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

У ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016р. № 1801-VIII встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

Як вище встановлено господарським судом, у позовній заяві ФОП ОСОБА_1 об'єднані дві вимоги немайнового характеру, а отже, ставка судового збору за подання вказаної позовної заяви становить 3200 грн.

Між тим, наявна у додатку документів до позовної заяви ФОП ОСОБА_1 квитанція №12009046 від 06.04.2017р., свідчить про сплату позивачем судового збору за розгляд даного позову лише у розмірі 1600 грн.

Отже, позивачем не надано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладене, господарський суд повертає позовну заяву ФОП ОСОБА_1 за вх. № 12104/17 від 24.04.2017р. та додані до неї документи без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.3 ст.63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч.1 ст.63, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і додані до неї документи повернути без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Додаток: позовна заява на 4 арк. з додатками на 18 арк., клопотання про витребування доказів на 2 арк.

Суддя Л.В. Ніколаєва