ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 травня 2017 р. Справа № 918/286/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом Державне підприємство "Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 2 517 876,43 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: представник ОСОБА_3

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (надалі- Позивач або ДП) звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (надалі - Відповідач або Управління) про стягнення 2 517 876, 43 грн.

В обґрунтування заявленої вимоги посилається на невиконання відповідачем умов договору № 808 на закупівлю послуг за державні кошти з проведення інвентаризації земель від 04 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 управлінням Держземагентства у Рівненській області та Державним підприємством "Рівненським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою" щодо повного та своєчасного розрахунку.

В судовому засіданні позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі. Просить позов задоволити.

Представник відповідача відзив на позов не надав, однак в судовому засіданні позовні вимоги заперечує в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про стягнення заборгованості за надані послуги.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

04 вересня 2013 року між Державним підприємством «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (Виконавець) та ОСОБА_1 управлінням Держземагентства у Рівненській області (Замовник) було укладено договір на закупівлю послуг за державні кошти з проведення інвентаризації земель № 808 (а.с.9-11).

Відповідно до п.1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання щодо надання послуг з проведення інвентаризації земель на території Рівненської області площею 69 907 га.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.3. Договору загальна вартість послуг за цим договором становить 8 386 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1 397 666,67 грн. Загальна вартість послуг визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання послуг (додаток 3), що складений на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання послуг (додаток 4). Розрахунок проводиться шляхом попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2006 р. № 1404 на строк не більше одного місяця, що не перевищує 30% вартості послуг та становить 2 500 000, 00 грн., в т.ч. ПДВ 20 % - 416 666,67 грн. Виконавець впродовж одного місяця з дня надходження коштів, як попередньої оплати підтверджує їх використання актом здавання - приймання наданих послуг або повертає кошти на реєстраційний рахунок Замовника.

Остаточна оплата вартості послуг (науково-технічної продукції) здійснюється Замовником поетапно на підставі оформлених належним чином актів здавання - приймання наданих послуг протягом 5-ти банківських днів з дня підписання акта (п. 2.4. Договору).

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що джерело фінансування - кошти державного бюджету України.

На виконання умов вказаного договору позивач виконав зобов'язання в повному обсязі, а відповідач у встановленому порядку прийняв послуги від виконавця на суму 8 386 000,00 грн., що підтверджується накладною про передачу науково-технічної продукції від 16.12.2013 р. та актом здавання - приймання наданих послуг № 06/09 від 26.09.2013р., актом здавання - приймання наданих послуг № 17/10 від 17.10.2013р., актом здавання - приймання наданих послуг №85/11 від 11.11.2013р., актом здавання - приймання наданих послуг № 86/11 від 14.11.2013р., актом здавання - приймання наданих послуг №105/11 від 20.11.2013р., актом здавання - приймання наданих послуг №13-12 від 16.12.2013р.,які підписані сторонами та скріплені печатками (а.с.23-28).

Як встановлено судом, Відповідач частково оплатив вартість послуг в сумі 5 868 123,57 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем, станом на день винесення рішення, складає 2 517 876,43 грн.

Державне підприємство Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою направляло листи з вимогою на адресу відповідача про оплату заборгованості (а.с.38-40), однак останні залишені відповідачем без відповіді та належного реагування.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За загальними нормами ст.193 Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державного підприємства Рівненського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про стягнення в сумі 2 517 876, 43 грн. є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладаються судові витрати, так як спір виник внаслідок його неправильних дій, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 37, р/р 301 Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, ) на користь Державного підприємства Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (33028, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 37, р/р 6579 Філія - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 333368, ) 2 517 876,43 грн. заборгованості та 37 768,15 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 15 травня 2017 року.

Суддя Марач В.В.