РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017Справа №910/24498/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АХА Страхування»

до Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо

про стягнення 123233,29 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Оніщенко Г.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АХА Страхування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 123233,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13.08.2015, по вул. Щекавицькій, 5 у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія трамваю «ТАТРА» інвентарний номер 5805, який належить Подільському трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо.

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Тойота» - ОСОБА_2 (страхувальник) Договору добровільного страхування №16414а5к3 від 15.05.2015, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1, страхове відшкодування в розмірі 123233,29 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП водій трамваю «ТАТРА» інвентарний номер 5805 знаходився у трудових відносинах із відповідачем, позивач, на підставі положень ст.ст. 993, 1172, 1187 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача, як з особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 123233,29 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія» АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №16414а5к3, за умовами кого застраховано автомобіль марки «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи Довідки Управління патрульної служби МВС України в м. Києві про пошкодження транспортних засобів, автомобіль марки «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1 в наслідок ДТП, що сталася 23.08.2015 на вул. Щекавицькій у м. Києві отримав механічні пошкодження.

В подальшому власник автомобіля марки «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку. Із зазначеного повідомлення вбачається, що зі слів страхувальника вказаний страховий випадок стався в наслідок того, що трамвай «ТАТРА» інвентарний номер 5805 зійшов з рейок та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем страхувальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту №16414а5к3 від 15.05.2015, на підставі страхового акту №1.003.15.11775/VESKO20261 від 23.09.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1, в розмірі 123233,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням №197352 від 25.09.2015.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку-фактури СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному» № від 25.08.2015, згідно з яким вартість відновлювальних робіт автомобіля марки «Тойота», д.н.з.НОМЕР_1, склала 215489,13 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відтак, оскільки на час скоєння ДТП водій трамваю «ТАТРА» інвентарний номер 5805 знаходився у трудових відносинах із Подільським трамвайним ремонтно-експлуатаційним депо позивач звернувся до відповідача із розглядуваним позовом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що без належних та допустимих доказів вини працівника відповідача у скоєнні ДТП, на відповідача не може бути покладено обов'язок зі сплати страхового відшкодування.

Матеріали справи не місять доказів вини водія трамваю «ТАТРА» інвентарний номер 5805 у скоєнні зазначеної ДТП, зокрема постанови суду про притягнення водія зазначеного транспортного засобу до адміністративної відповідальності та Довідки про дорожньо-транспортну пригоду.

В той же час, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на пояснення особи потерпілої у вказаній ДТП, як на підтвердження вини відповідача.

Крім того, листом №5002/41/11/02-2017 від 02.03.2017 Управління патрульної поліції в м. Києві, наданим на запит суду, підтверджується відсутність такої постанови, оскільки як вбачається зі змісту листа ДТП яка мала місце із зазначеним трамваєм «ТАТРА» інвентарний номер 5805 сталася 01.10.2015. Крім того, у вказаній ДТП пошкоджено зовсім інший автомобіль, а саме «Volkswagen» д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними засобами доказування, факту вини водія трамваю «ТАТРА» інвентарний номер 5805, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок настання зазначеної ДТП.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем не надано жодних, належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позові обставин, зокрема доказів щодо підтвердження факту настання ДТП за участю трамваю «ТАТРА» та застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 11.05.2017

Суддя Я.В. Маринченко