ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р.Справа № 922/1029/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек", м.Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт.Краснокутськ
про стягнення коштів в сумі 24506,05 грн.
за участю представників:

позивача: Строєва О.Є., довіреність №1 від 28.03.2017р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіто-Лек" звернувся з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості в сумі 20421,71 грн. та штрафу в сумі 4084,34 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором №166 від 23.03.2015 р. щодо оплати вартості отриманого товару.

В судовому засіданні 16.05.5017 р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні 15.05.2017 р. не скористався, витребуваних Судом документів не надав, про причини неявки Суд не повідомив, хоча про розгляд справи Судом був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.с. 45), а також направлена на адресу відповідача згідно позовної заяви та даних ЄДРПОУ ухвала суду від 11.04.2017 р., яка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Суд встановив наступне.

23.03.2015 р. між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як покупцем) було укладено договір №166 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник бере на себе зобов'язання передати (поставити) у власність покупцю протягом дії договору товар в асортименті і кількості, вказаній в накладних, які є невід'ємною частиною даного договору. Покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених даним договором.

Згідно з п. 1.4 договору, накладні є документом, який замінює специфікацію і протокол узгодження ціни, і є невід'ємною частиною договору.

В п. 2.1 договору сторони домовились, що кількість і асортимент товару узгоджуються сторонами і зазначаються у видатковій накладній на кожну поставку.

Як свідчить зміст п. 3.2 договору, постачання здійснюється окремими партіями, оформленими відповідними видатковими накладними.

Ціни на товар зазначаються в кожній видатковій накладній, що є додатком до даного договору (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору, загальна сума договору складає суму вартості товарів згідно видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору і відвантажених протягом дії даного договору.

В п. 3.5 договору сторони домовились, що розрахунки за товар здійснюються по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка в накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

Як свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні №100485008/1 від 08.12.2016 р. на суму 9702,42 гри.; №100485008/2 від 08.12.2016 р. на суму 273,91 грн.; №100491473/1 від 13.12.2016 р. на суму 9119,44 грн.; №100491473/2 від 13.12.2016 р. на суму 865,76 грн.; №100504186/1 від 20.12.2016 р. на суму 7340,29 грн.; №100504186/2 від 20.12.2016 р. на суму 138,36 грн. (арк.с. 16-32), в період з 08.12.2016 р. по 20.12.2016 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 27440,18 грн.

Відповідач частково розрахувався за отриманий на підставі вказаних видаткових накладних товар, сплативши за нього 19.12.2016 р. 7018,47 грн. (банківська виписка, арк.с. 33-37), що призвело до виникнення заборгованості з оплати поставленого товару в сумі 20421,71 грн. та зумовило звернення до Суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору поставки в період з 08.12.2016 р. по 20.12.2016 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 27440,18 грн. (видаткові накладні №100485008/1 від 08.12.2016 р. на суму 9702,42 гри.; №100485008/2 від 08.12.2016 р. на суму 273,91 грн.; №100491473/1 від 13.12.2016 р. на суму 9119,44 грн.; №100491473/2 від 13.12.2016 р. на суму 865,76 грн.; №100504186/1 від 20.12.2016 р. на суму 7340,29 грн.; №100504186/2 від 20.12.2016 р. на суму 138,36 грн., арк.с. 16-32). Наведені обставини не спростовано відповідачем.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

В п. 3.5 договору сторони домовились, що розрахунки за товар здійснюються протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка в накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що станом на момент розгляду даної справи строк оплати отриманого відповідачем товару в період з 08.12.2016 р. по 20.12.2016 р. на загальну суму 27440,18 грн. - настав.

Позивач стверджує, що відповідач частково розрахувався за отриманий товар, сплативши за нього лише 7018,47,00 грн. (банківська виписка, арк.с. 33-37), що призвело до виникнення заборгованості в сумі 20421,71 грн., яка становить предмет спору у даній справі.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, докази оплати отриманого товару в більшій частині або в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість відповідача по договору станом на момент розгляду справи складає 20421,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобовязань за договором поставки на суму 20421,71 грн., а отже позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за договором поставки підлягають частковому задоволенню в розмірі 20421,71 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення штрафу, Суд зазначає наступне.

Зі змісту ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу або пені).

Відповідно до п. 7.2 договору, за прострочення платежу покупець (відповідач) сплачує постачальнику (позивачу) штраф у розмірі 20% від вартості одержаного товару, за яким допущено прострочення платежу.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу на предмет відповідності вимогам договору, а також чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549, 611 ЦК України, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 4084,34 грн. є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. Відповідно до даної норми судові витрати при задоволенні позовних вимог покладаються на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1600,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 11, 253-255, 526, 530, 549, 610-612, 626, 712 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто-Лек" (61125, м. Харків, вул. Катерининська, 46, ) заборгованість в сумі 20421,71 грн., штраф в сумі 4084,34 грн., судовий збір в сумі 1600,00 грн.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.05.2017 р.

Суддя Т.Д. Суярко