РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017Справа №910/4306/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Пожмашкомплект»
простягнення 861 764,90 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Ополонець І.В.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (надалі - ТОВ «Стейт Оіл») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пожмашкомплект» (надалі - ТОВ «Пожмашкомплект») про стягнення 861 764,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було оплачено вартість товару згідно договору на постачання товару №ПМК-31/07/15-1 від 31.07.2015 р., а відповідачем належним чином зобов'язання по поставці товару не виконано, в зв'язку з чим позивач просить повернути на його користь суму попередньої оплати у розмірі 746 116,80 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 115 648,10 грн. внаслідок неналежного виконання зобов'язання з поставки товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 10.04.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 10.05.2017 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 4, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 р. між ТОВ «Пожмашкомплект» (постачальник) та ТОВ «Стейт Оіл» (покупець) був укладений договір на постачання товару №ПМК-31/07/15-1 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити товар, у кількості, асортименті і цінами, зазначеними у специфікації №1 (додаток до договору №1), що є невід'ємною частиною договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2015 року.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що передплата за товар 100%. Постачання відбувається після повної 100% оплати за товар, згідно рахунків-фактур, за загальний об'єм згідно специфікації.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання здійснюється у 1 кварталі 2016 року, на умовах DDP склад покупця відповідно до правил Інкотермс-2010. Термін постачання може бути змінений за погодженням сторін шляхом обміну листами.

За змістом п. 3.4 Договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Додатком №1 до Договору сторони погодили специфікацію, згідно умов якої:

- найменування товару: піноутворювач загального призначення ДСТУ3789-98 кількістю 40 000,00 літрів, загальною ціною 1 400 000,00 грн.;

- умови оплати: передплата 100% згідно специфікації договору, оплата відбувається в гривні за комерційним курсом банка постачальника;

- умови постачання: постачання здійснюється після повної оплати за товар протягом 3 місяців після останньої оплати (лютий-березень 2016 р.) згідно з умовами Інкотермс 2010 DDP склад покупця за вказаною адресою.

На виконання умов Договору позивачем була перерахована на користь відповідача передоплата у розмірі 1 422 177,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №41421 від 02.09.2015 р., №47069 від 07.10.2015 р., №47070 від 07.10.2015 р., №50883 від 27.10.2015 р., №50884 від 27.10.2015 р., №54714 від 18.11.2015 р., №55025 від 20.11.2015 р., №55584 від 25.11.2015 р., №57060 від 27.11.2015 р. та №54909 від 21.06.2016 р.

Відповідачем частково поставлено позивачеві оплачений товар на суму 676 060,80 грн., що підтверджується видатковими накладними №0325/1 від 25.03.2016 р. та №0325/2 від 25.03.2016 р.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по поставці товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 746 116,80 грн.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжними дорученнями №41421 від 02.09.2015 р., №47069 від 07.10.2015 р., №47070 від 07.10.2015 р., №50883 від 27.10.2015 р., №50884 від 27.10.2015 р., №54714 від 18.11.2015 р., №55025 від 20.11.2015 р., №55584 від 25.11.2015 р., №57060 від 27.11.2015 р. та №54909 від 21.06.2016 р.) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача вартості передоплати за товар у розмірі 1 422 177,60 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом специфікації до Договору постачання здійснюється після повної оплати за товар протягом 3 місяців після останньої оплати.

Відповідачем частково поставлено позивачеві оплачений товар на суму 676 060,80 грн., що підтверджується видатковими накладними №0325/1 від 25.03.2016 р. та №0325/2 від 25.03.2016 р.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, у відповідача виникло грошове зобов'язання по поверненню позивачу передоплати у розмірі 746 116,80 грн., а строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 746 116,80 грн. згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Стейт Оіл» про стягнення з ТОВ «Пожмашкомплект» заборгованості у розмірі 746 116,80 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 115 648,10 грн. за період прострочення виконання обов'язана яз поставки товару з 22.09.2016 р. по 23.02.2017 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по поставці товару не виконав, а тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що у разі порушення зобов'язань за договором, а саме за порушення термінів постачання, передбачених договором, постачальник зобов'язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Суд перевірив та вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 115 648,10 грн. за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з поставки товару.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Пожмашкомплект» на користь ТОВ «Стейт Оіл» суму передоплати у розмірі 746 116,80 грн. та пеню у розмірі 115 648,10 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пожмашкомплект» (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 4; ідентифікаційний код 32957506) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 25; ідентифікаційний код 39436796) заборгованість у розмірі 746 116 (сімсот сорок шість тисяч сто шістнадцять) грн. 80 коп., пеню у розмірі 115 648 (сто п'ятнадцять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 12 926 (дванадцять тисяч дев'ятсот двадцять шість) грн. 47 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.05.2017 р.

Суддя В.П. Босий