РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Справа № 902/96/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Саврій В.А. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Овочі Поділля" на рішення господарського суду Вінницької області від 27.03.17 р. у справі № 902/96/17 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" , м. Київ

до Фермерського господарства "Овочі Поділля", с. Росоша, Липовецький район, Вінниця область

про стягнення 138494,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Овочі Поділля" заборгованості в загальному розмірі 138494,81грн., з яких: 104067,30 грн. основний боргу, 4060,33 грн. пені, 26016,83 грн. - штрафу та 4350,35 грн. 30% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов договору поставки № Вн270416/01 на умовах товарного кредиту від 27.04.2016р. укладеного між сторонами.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 року (суддя Матвійчук В.В.) позов задоволено; стягнуто з Фермерського господарства "Овочі Поділля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" 104067,30 грн. - боргу з урахуванням курсової різниці, 4060,33 грн. пені, 4350,35 грн. 30% річних, 26016,83 грн. штрафу та 2077,42 грн. - витрат на сплату судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що з матеріалів справи підтверджується факт наявності у відповідача боргу перед позивачем, який підлягає стягненню на підставі ст. ст. 193, 230-232 ГК України та ст. 611, 625 ЦК України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Фермерського господарство "Овочі Поділля" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 95600,13 грн. основного боргу, а в задоволені інших вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги сторона посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач/апелянт в судове засідання повноважного представника не направив, поважності причини неявки не повідомив.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін ухвалою суду від 13.04.2017 не визнавалась судом обов'язковою.

Згідно ст. 22 ГПК України явка в судове засідання - це право, а не обов'язок сторін, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (позивач, за договором Продавець) та Фермерським господарством "Овочі Поділля" (відповідач, за договором Покупець) був укладений договір поставки № Вн270416/01 на умовах товарного кредиту (надалі Договір), згідно з яким Продавець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність покупця Товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а Покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти Товар та оплатити його вартість. Найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі Покупцю) визначаються у специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною (а.с. 13-17)

Відповідно до пункту 1.4 Договору, факт поставки та передачі товару від Продавця до Покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів приймання-передавання) повноваженими представниками сторін.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що ціна Товару, умови та витрати на доставку вказується Сторонами в Специфікаціях, що є невідємною частиною цього Договору. Сплата ціни Товару Покупцем здійснюється у гривнях України. Сторони можуть визначити в Специфікації грошовий еквівалент ціни Товару в іноземній валюті у доларах США (Євро), по курсу продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті підписання Специфікації

Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок Продавця, вказаний в рахунку-фактурі (п.2.2. Договору).

У випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті розрахунку за Товар (його частину), вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладення відповідної Специфікації, то неоплачена ціна Товару, яку має сплатити Покупець, змінюється, та здійснюється за наступною формулою С = В х (К2/К1) грн., де: С кінцева ціна неоплаченого Товару, що підлягає оплаті (його частини) в національній валюті України, після зміни ціни такого Товару; В ціна неоплаченого Товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у звязку зі зміною вартості долара США (Євро) по відношенню до гривні; К2 вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті розрахунку за Товар; К1 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті укладення відповідної Специфікації (п. 2.3. Договору).

У пункті 2.2. Договору сторони обумовили, що приймання Товару по кількості та якості проводиться Покупцем у присутності уповноваженого представника Продавця в момент отримання Товару від Продавця. Покупець зобовязаний перевірити комплектність, цілісність тари, а також відсутність ознак пошкодження або псування Товару. Приймання Товару Покупцем за кількістю підтверджується видатковою накладною. Після приймання Товару за кількістю претензії Покупця щодо кількості, пакування чи зовнішнього вигляду Товару не приймаються

Стосовно Товару, яким є засоби захисту рослин та регуляторів росту рослин, претензії щодо прихованих недоліків Товару, які зявляються після застосування Товару, приймаються та можуть бути задоволені Продавцем лише у випадку присутності представника Продавця під час першого застосування Товару Покупцем. Під час такого першого застосування Товару представники Сторін складають Акт застосування Товару на контрольній смузі. В Акті зазначається вид застосованого Товару, час його застосування, рослинна культура щодо якої застосований Товар та інші дані. При розгляді претензії Продавцем береться до уваги результати застосування Товару на контрольній смузі (п.4.11. Договору).

Стосовно Товару, яким є насіння, претензії щодо прихованих недоліків Товару заявляються Покупцем протягом 30 днів з дати приймання-передачі Товару. Уцьому випадку Покупець повинен письмово заявити про це продавцю негайно та викликати представника Продавця для складання акту, в якому фіксуються виявлені недоліки Товару. На вимогу Продавця недоліки Товару повинні бути підтверджені результатами аналізів лабораторії (п. 4.12. Договору).

Претензії Покупця розглядаються продавцем в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії і можуть бути визнані обґрунтованими тільки при умові дотримання Покупцем вимог Розділу 4 Договору, а також вимог інструкції виробника, інших нормативних документів по транспортуванню, зберіганню та застосуванню Товару (п. 4.13. Договору).

Договором встановлено, що він набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

В рамках Договору поставки між сторонами укладено чотири Специфікації (додатки), а саме:

12 травня 2016 року було укладено Додаток № 1, № 2 та № 3 (Специфікації) (далі Специфікація №1, №2 та № 3)

За умовами Специфікації №1 позивач поставив, а відповідач отримав 10,000 пак - насіння кукурудзи НК Канзас, 12,000 пак насіння кукурудзи «Солонянський» 298 СВ та 5,000 пак насіння соняшника НК Конді, загальна ціна Товару, що поставляється за цією специфікацією, складає 73127,75 грн. еквівалент 2 882,45 доларів США (курс міжбанка на день що передує даті підписання специфікації складає 2537 грн. за 100 доларів США). Оплата Товару здійснюється на у мовах 20 % ціни (14625,55 грн. еквівалент 576,49 доларів США) до 13.05.2016 року; 80% ціни (58502,20 грн. еквівалент 2305,96 доларів США) до 31.10.2016 року. Поставка товару по даній специфікації до 20.05.2016 року. Позивачем виставлено рахунок на оплату № 32 від 12.05.2016 р. 17.05.2016 року відповідач сплатив 20% Товару в сумі 14625,55 грн. згідно платіжного доручення № 116, а позивач 17.05.2016 року поставив передбачений специфікацією № 1 Товар згідно видаткової накладної № Вн000034.

За умовами Специфікації №2 позивач поставив, а відповідач отримав 0,400 т. сульфат магнія, загальна ціна Товару, що поставляється за цією специфікацією, складає 4059,20 грн. еквівалент 160,00 доларів США (курс міжбанка на день що передує даті підписання специфікації складає 2537 грн. за 100 доларів США). Оплата Товару здійснюється на у мовах 20 % ціни (811,84 грн. еквівалент 32,00 долара США) до 13.05.2016 року; 80% ціни (3247,36 грн. еквівалент 128,00 доларів США) до 31.10.2016 року. Поставка товару по даній специфікації до 20.05.2016 року. Позивачем виставлено рахунок на оплату № 33 від 12.05.2016 р. 17.05.2016 року відповідач сплатив 20% Товару в сумі 811,84 грн. згідно платіжного доручення № 117, а позивач 19.05.2016 року поставив передбачений специфікацією № 2 Товар згідно видаткової накладної № Вн000041.

За умовами Специфікації №3 позивач поставив, а відповідач отримав 5,000 л. Ультрасил Дуо; 60,000 л. Грінфорт Екстра, КС; 80,000 л. Грінфорт ІГ 480; 1,500 кг. Грінфорт ТМ 750; 25,000 л. Грінфорт НК 40; 10,000 л. Грінфорт Преміям, СЕ; 25,000 л. Грінфорт КД 500 та 25,000 л. Грінфорт Док, КЕ, загальна ціна Товару, що поставляється за цією специфікацією, складає 53826,61 грн. еквівалент 2121,67 доларів США (курс міжбанка на день що передує даті підписання специфікації складає 2537 грн. за 100 доларів США). Оплата Товару здійснюється на у мовах 20 % ціни (10765,32 грн. еквівалент 424,33 долара США) до 13.05.2016 року; 80% ціни (43061,29 грн. еквівалент 1697,33 долара США) до 31.10.2016 року. Поставка товару по даній специфікації до 20.05.2016 року. Позивачем виставлено рахунок на оплату № 34 від 12.05.2016 р. 17.05.2016 року відповідач сплатив 20% Товару в сумі 10765,32 грн. згідно платіжного доручення № 118, а позивач 17.05.2016 року поставив передбачений специфікацією № 3 Товар згідно видаткової накладної № Вн000035.

01 червня 2016 року було укладено Додаток № 4 (Специфікації) (далі Специфікація №4)

За умовами Специфікації №4 позивач поставив, а відповідач отримав 3,000 пак - насіння кукурудзи НК Канзас, загальна ціна Товару, що поставляється за цією специфікацією, складає 10655,40 грн. еквівалент 423,84 долара США (курс міжбанка на день що передує даті підписання специфікації складає 2537 грн. за 100 доларів США). Оплата Товару здійснюється на у мовах 100 % ціни Товару до 31.10.2016 року. Поставка товару по даній специфікації до 03.06.2016 року. Позивачем виставлено рахунок на оплату № 13 від 01.06.2016 р. 13.07.2016 року відповідач провів часткову оплату по даній специфікації в сумі 1000,00 грн. згідно платіжного доручення № 198, а позивач 20.07.2016 року поставив передбачений специфікацією № 4 Товар згідно видаткової накладної № Вн000048.

Матеріали справи свідчать, що видаткові накладні (а.с. 22, 25, 28) підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень.

Викладене свідчить, що позивач, передавши відповідачеві товар на підставі вказаних накладних, належним чином виконав свої зобов'язання за договором.

В порушення умов договору, відповідач здійснив лише часткову оплату вказаного товару.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 08-11/16-15 від 08.11.2016 року з вимогою оплати існуючої заборгованості з урахуванням курсової різніці відповідно до Договору (а.с. 42-43).

Однак, відповідач відповіді на претензію не надав, оплату заборгованості здійснив 18.11.2016 року у сумі 15000,00 грн. згідно платіжного доручення № 362, внаслідок чого позивач звернувся до суду.

Станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача за Договором з урахуванням курсової різниці складає 104067,30 грн., на підтвердження курсу долара США на між банку позивачем надано скриншоти з офіційного сайту міжбанківського ринку України (а.с. 39-41).

З урахуванням встановлених господарським судом обставин справи здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Статтею 509 Цивільного кодексу встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ч.1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ст. 712 ЦК України, які кореспондуються з вимогами ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Оскільки до договору поставки застосовуються загальні положення як до договору купівлі-продажу, то згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Зі змісту ст. 663 ЦК України вбачається, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме поставив відповідачу товар на обумовлених та зазначених в договорі умовах, що підтверджується видатковими накладними, які підписані обома сторонами, а відповідач виконав свої зобов'язання лише частково.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів сплати за отриманий товар відповідач до суду не надав, таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування заборгованості Фермерського господарства "Овочі Поділля" перед ТОВ "Украгроком" у розмірі 104067,30 грн. що підлягає стягненню.

Окрім того, за порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачем заявлено до стягнення 4060,33 грн. пені за період з 01.11.2016 року по 21.12.2016 року, 26016,83 грн. - штрафу та 4350,35 грн. 30% річних за період з 01.11.2016 року по 21.12.2016 року

Пунктом 5.2., 5.4 Договору визначено, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 25 % від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сума простроченого платежу визначається ціною Товару, яку Покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання Продавцем вимоги або позову до суду, ціна Товару (її частина) не сплачена Покупцем, сума несплаченої ціни Товару визначається за формулою С = В х (К2/К1) грн., де: С кінцева ціна неоплаченого Товару, що підлягає оплаті (його частини) в національній валюті України, після зміни ціни такого Товару; В ціна неоплаченого Товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у звязку зі зміною вартості долара США (Євро) по відношенню до гривні; К2 вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті написання позовної заяви; К1 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує даті укладення відповідної Специфікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Враховуючи положення норм чинного законодавства України та умови договору, колегія суддів перевірила правильність розрахунку штрафу та пені за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" та дійшла до висновку, що розрахунок штрафу та пені зроблено вірно.

Задовольняючи одночасно позовні вимоги про стягнення як пені, так і штрафу за порушення одних й тих самих грошових зобов'язань, суд виходить з того, що чинне законодавство України не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зазначену правову позицію наведено у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011р. № 42/252, від 09.04.2012р № 20/246-08.

Відповідно до пункту 5.3 Договору сторонами узгоджено, що керуючись положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України у випадку прострочення Покупцем платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього договору, Покупець на вимогу Продавця сплачує останньому 30 (тридцять) відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 30 % річних здійснений позивачем, судова колегія дійшла висновку щодо правильності нарахування суми.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4060,33 грн. пені за період з 01.11.2016 року по 21.12.2016 року, 26016,83 грн. - штрафу та 4350,35 грн. 30% річних за період з 01.11.2016 року по 21.12.2016 року є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем не доведено факту поставки йому неякісного товару. Доказів звернення в порядку п.4.8 Договору із препензією до продавця матеріали справи також не містять.

Акт обстеження поля, обробленого препаратом від 07.09.2016р. колегією суддів до уваги не береться, оскільки відповідачем не дотримано процедури, визначеної розділом 4 Договру, зокрема щодо строку його складення.

При цьому, жодних Актів щодо невідповідності товару під час його приймання складено не було. Покупець, не скористався своїм правом здійснити дослідження наявності прихованих недоліків, не відбирав відповідні зразки і не направляв їх на дослідження у визначені договором лабораторії.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянтом не наведено суду будь-яких доводів та не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б по суті спростовували висновки суду першої інстанції та доводили б помилковість оскаржуваного рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд всебічно та повно дослідив всі обставини справи , дав належну оцінку наявним у ній доказам і правильно застосувавши норми матеріального права обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача в повному обсягу і правові підстави для скасування або зміни цього рішення відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 27.03.2017р. у справі № 902/96/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фермерського господарства "Овочі Поділля" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 902/96/17 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Юрчук М.І.