Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" травня 2017 р. Справа № 906/269/14.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.

, розглянувши матеріали скарги фермерського господарства "Нона" на дії відділу державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції по справі

за позовом прокурора Брусилівського району в інтересах держави в особі

Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі

Житомирського відділення Укрдержфонду підтримки фермерських господарств

(м.Житомир)

до Фермерського господарства "Нона" (с.Биків Брусилівського району)

про стягнення 24494,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 25.03.14. стягнуто з Фермерського господарства "Нона" на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 23000,00 грн. неповернутої фінансової підтримки (допомоги), в доход державного бюджету України - 1827,00 грн. судового збору.

09.04.14 на виконання зазначеного рішення видано накази №906/269/14.

03.05.17 до суду надійшла скарга ФГ "Нона" на дії відділу державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції, в якій скаржник просить суд скасувати постанову про арешт коштів на банківських рахунках боржника ФГ "Нона" від 18.03.16.

Скарга грунтується на тому, що в порушення норм чинного законодавства постановою державного виконавця про арешт коштів на банківських рахунках боржника ФГ "Нона" від 18.03.16 безпідставно накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника у розмірі значно більшому ніж присуджено до стягнення за рішенням суду. Вказану постанову боржник отримав 25.04.17.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Скаржник зазначає, що про вказану постанову йому стало відомо 25.04.17.

Відповідно до ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України факти, в тому числі поважності пропуску процесуального строку, підлягають доведенню на загальних підставах, належними та допустимими доказами.

Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами.

З доданих до скарги документів вбачається, що 23.02.17 боржник звернувся до виконавчої служби листом, в якому просив повідомити підстави накладення арешту на рахунки відкриті боржником в АТ"Ощадбанк", 03.05.17 боржник звернувся до суду із даною скаргою.

Отже, станом на 23.02.17 боржнику було відомо про арешт коштів .

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За змістом ст. 53 ГПК поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Проте, у скарзі відсутні клопотання про поновлення строку, посилання на причини поважності пропуску процесуального строку, оскільки боржник не наводить обставин, які завадили йому звернутися до суду з даною скаргою у період з 24.02.17 по 03.03.17, так і належні та допустимі докази, що підтверджують такі факти.

Отже, на підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України та п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» , суд

УХВАЛИВ:

1.Залишити без розгляду скаргу фермерського господарства "Нона" від 03.05.17 на дії відділу державної виконавчої служби Брусилівського районного управління юстиції по справі №906/269/14.

2. Скаргу разом з додатками повернути скаржнику.

Додаток: на 14 аркушах у тому числі квитанції про сплату судового збору №9 від 24.04.17 на суму 222,00грн. та №7 від 11.10.16 на суму1378,00грн.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - в справу

2 - ФГ "Нона"