ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.05.2017 Справа № 904/3699/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Держаної установи "Синельніковська виправна колонія (№ 94), сел. Шахтарське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 545 731,58 грн. за договором на постачання природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Булана Ю.М.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, представник - дов. №007.1Др-220417 від 07.04.2017

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державної установи "Синельніковська виправна колонія (№ 94)" про стягнення 527 800,81 грн. - основного боргу, 16 195,53 грн. - пені, 1 735,24 грн. - 3% річних за договором на постачання природного газу № 114108FMRHDB086 від 17.08.2016.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу № 114108FMRHDB086 від 17.08.2016, в частині повної та своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням юрисконсульта установи на лікарняному.

Зазначене клопотання, не підтверджено належними доказами.

Позивач заперечив проти відкладення розгляду справи, надав Акт звіряння від 03.05.2017, який підписано відповідачем без заперечень та наполягав на прийняття рішення у даному судовому засіданні, оскільки відповідачем з січня 2017 року не сплачено навіть частини боргу.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, у звязку з тим, що останній, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та, відповідно до ст. 28 ГПК України надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглянутись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялись.

В судовому засіданні 03.05.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - позивач, постачальник) та Синельниківською випраною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№94) (правонаступником якої є Держаної установи "Синельніковська виправна колонія (№ 94)) (далі - відповідач, споживач) було укладено договір на постачання природного газу № 114108FMRHDB086 (далі - договір). В подальшому сторонами укладено додаткові угоди №1 від 07.11.2016, №2 від 30.11.2016, № 3 від 19.12.2016, № 4 від 30.12.2016, № 5 від 09.01.2017 та № 6 від 23.01.2017 до договору на постачання природного газу №114108FMRHDB086 від 17.08.2017 (далі - додаткові угоди -1, -2, -3, -4, -5 та -6).

Постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2016р. та у січні 2017р. природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 код 06.20.1. (09123000-7) Газ природний) (далі газ), а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1. Договору в редакції додаткової угоди № 4).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем.

У відповідності до п. 3.2. Договору в редакції додаткової угоди № 2 ціна газу становить 7 518,53 грн. за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 503,71грн., всього з ПДВ 9 022,24 грн.

Ціна, зазначена в пункті 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником (п. 4.2.1. Договору).

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п. 4.3. Договору).

Постачальник має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділів ІІІ, ІV договору (п.п. 5.1., 5.1.1. Договору).

Споживач зобовязаний оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором (п.п. 5.4., 5.4.2. Договору).

Цей договорі набуває чинність з дати його підписання та діє до 31.01.2017р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1. Договору в редакції додаткової угоди № 4).

Позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, в січні 2017 року поставив відповідачу природний газ в обсязі 58,5 тис.куб.м на суму 527 800,81 грн., про що свідчать підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт приймання-передачі № ДОЗ00002351 від 31.01.2017р. на суму 527 800,81 грн. з ПДВ (а.с.38).

Як зазначає позивач, відповідач за поставлений газ не розрахувався, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 527 800,81 грн., що і стало підставою виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. За ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Крім того, заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 527 800,81 грн. підтверджується Актом звіряння (а.с. 48).

З врахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 527 800,81 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та не спростовані відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 16 195,53 грн. та 3 % річних 1 735,24 грн. за період з 11.02.2017 по 22.03.2017.

Відповідно до п. 6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність відповідно з договором і чинним законодавством України.

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Сума пені, що підлягає до стягнення за період з 11.02.2017 по 22.03.2017 становить 16 195,53 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

3% річних за період з 11.02.2017 по 22.03.2017 становлять 1 735,24 грн. та підлягають до стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобовязання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 527 800,81 грн. - основного боргу, 16 195,53 грн. - пені, 1 735,24 грн. - 3% річних.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Держаної установи "Синельніковська виправна колонія (№ 94) (52543, Дніпропетровська область, Синельниківський район, селище Шахтарське, вул.. Миру, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 2, ) 527 800,81грн. (пятсот двадцять сім тисяч вісімсот грн. 81 коп.) - основного боргу, 16 195,53 грн. (шістнадцять тисяч сто девяносто пять грн. 53 коп.) - пені, 1 735,27 грн. (одна тисяча сімсот тридцять пять грн. 27 коп.) - 3% річних, 8 185,98 грн. (вісім тисяч сто вісімдесят пять грн. 98 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 05.05.2017

Суддя ОСОБА_2