ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.2017 Справа № 904/11214/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКЕ УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА"

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пеню за неналежне виконання грошових зобов'язань у розмірі 73 421,97грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 14-66 від 14.04.17р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 13/02-04 від 28.02.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з ТОВ "ДЗЕРЖИНСЬКЕ УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА" пеню, 3% річних та інфляційні втрати за спожитий природній газ у розмірі 73 421,97грн., мотивуючи несвоєчасними розрахунками за договором.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.17р. замінено Відповідача - ТОВ "Дзержинське управління регіонального будівництва", на належного Відповідача - ТОВ "Дніпровське управління регіонального будівництва".

Відповідач позов заперечує мотивуючи тим, що 30.11.16р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16р., яким передбачається, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим законом. Як зазначає Відповідач, станом на день набрання чинності цим законом у нього відсутня заборгованість за спожитий природний газ, то відповідно і нараховані пеня, 3%річних та інфляційні підлягають списанню.

У судовому засіданні представник Відповідача повідомив, що, на час вирішення спору, Відповідача не включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Розгляд справи відкладався.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.14р. сторонами укладено Договір № 1138/15-КП-5 купівлі-продажу природного газу (далі Договір), за п.1.1 якого Продавець (Позивач) зобовязався передати у власність Покупцю (Відповідач) у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтобаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити природний газ (далі газ), на умовах цього Договору.

Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця (п.3.3. Договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа повертає Покупцеві та газорозподільчому/газовидобувному/газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (абз. 1 п.3.4. Договору у редакції Додаткової угоди № 9 від 22.10.15р.).

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1. Договору).

У разі невиконання Покупцем умов п.6.1. Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем п.6.1. Договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.7.2. Договору).

На виконання умов Договору, у січні-квітні, жовтні-грудні 2015р., Позивач поставив, а Відповідач прийняв природний газ на загальну суму 223 943,56 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу (від 31.01.15р. за січень на суму 52 329,00 грн., від 28.02.15р. на 9 107,88 грн. та 32 990,10 грн., від 31.03.15р. на 3 853,44 грн. та 37 775,01 грн., від 30.04.15р. на 9 936,25 грн., від 31.10.15р. на 8 905,32 грн., від 30.11.15р. на 27 933,91 грн., від 31.12.15р. на 41 112,65 грн.).

Відповідач зобов'язання перед Позивачем виконував неналежно, оплату проводив несвоєчасно, чим порушив умови п. 6.1 Договору.

Оскільки Відповідач порушив умови Договору щодо строків оплати отриманого природного газу, на прострочений борг Відповідача, Позивачем, з посиланням на п. 7.2 Договору, нараховано пеню 15 057,84 грн. за період з 15.02.15р. до 14.08.15р., 12 608,63 грн. за період з 15.03.15р. до 14.09.15р., 11 966,17 грн. за період з 15.04.15р. до 14.10.15р., 2 737,51 грн. за період з 15.05.15р. по 14.11.15р., 407,94 грн. за період з 15.11.15р. по 22.12.15р., 269,39 грн. за період з 15.12.15р. по 22.12.15р. та 1 383,90 грн. за період з 15.01.16р. по 11.02.16р.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивачем нараховані індекс інфляції 25 811,89 грн. за період з березня 2015р. по січень 2016р. та 3% річних 3 178,70 грн. за період прострочки з 15.02.15р. по 11.02.16р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позиція Відповідача щодо позовних вимог викладена вище.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з позицією Позивача, виходячи з того, що згідно із ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Втім, для списання неустойки, 3 % річних та втрат коштів від інфляції в порядку, передбаченому вказаним Законом, Відповідач мав набути статусу учасника процедури врегулювання заборгованості, тобто, бути включеним до реєстру.

Належні та допустимі докази включення Відповідача до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості чи подання документів, визначених ч. 2 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", для включення до такого реєстру, Відповідачем до матеріалів справи на додано, у судовому засіданні представник Відповідача повідомив, що, на час вирішення спору, Відповідача не включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

На час розгляду справи судом, право на списання передбачених Законом сум Відповідачем не реалізовано, принаймні суду не надано відповідних доказів.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що пеню, річні та індекс інфляції Позивачем нараховано вірно, відповідно до вимог чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва", 50044, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Військове містечко-33АДРЕСА_1 (код 37862355) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, (код 20077720) 44 431,38 грн. пені, 25 811,89 грн. збитків від інфляції, 3 178,70 грн. 3 % річних, 1 378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 28.04.2017

Суддя С.Г. Юзіков