ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.05.2017 Справа № 904/4334/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД", м. Запоріжжя

до Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ", м. Дніпро

про стягнення 44 969,75 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 75 від 22.12.16р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" (далі-відповідач) про стягнення 284 653,20 грн. заборгованості, 18 378,97 грн. 3 % річних, 141 937,58 грн. інфляційних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставлених нафтопродуктів по Договору № 01030/14-ЛС від 01.01.2014 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 р. по справі № 904/4334/17 порушено провадження, розгляд справи призначено у судове засідання на 20.04.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 04.05.2017 р.

Представник позивача у судовому засіданні 04.05.2017 р. наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.05.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД" (продавець) та Об`єднанням "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" (покупець) укладений Договір № 01030/14-ЛС купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого продавець передає у власність, а покупець приймає й зобовязується оплатити паливо (бензини автомобільні, паливо дизельне й газ) у строки й на умовах, встановлених даним договором, шляхом здійснення заправлення автомобіля/ів покупця по паливних картках, протягом дії даного договору. Заправлення (передача палива) здійснюється на автозаправних станціях партнерів продавця, а також на автозаправних станціях продавця й супроводжується видачею чека термінала предявникові паливної картки.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна, асортимент й кількість палива визначається (узгоджується) сторонами в момент заправлення, відповідно до діючої ціни на АЗС (ціна реалізації по безготівковому розрахунку). Загальною сумою договору, є вартість палива, отриманого протягом дії договору й зазначена в накладних (акті).

Пунктом 2.6. Договору визначено, що покупець зобовязаний здійснювати оплату за тиждень не пізніше 4 календарних днів з моменту отримання рахунку, який передається покупцеві щотижня кожен понеділок або вівторок. У разі якщо день платежу збігається зі святковим або неробочим банківським днем, оплата здійснюється в наступний банківський день. Остаточний рахунок за паливо, отримане протягом звітного місяця, повинен бути здійснений покупцем до 10 робочого дня місяця наступного за звітним, на підставі накладної (акта), з урахуванням платежів, що надійшли від покупця протягом звітного місяця. Не оплата повністю або частково, платежів передбачених цим договором, є простроченням покупця.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку відповідачу нафтопродуктів, а відповідач прийняв товар на загальну суму 988 888,88 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковими накладними, копія яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати нафтопродуктів на суму 284 652,20 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 284 653,20 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано (за період з 20.01.2015 р. - по 28.03.2017 р. за окремими періодами) до сплати відповідачу суму 18 378,97 грн. 3 % річних. та нараховано (з січня 2015 р. - по лютий 2017 р. за окремими періодами) до сплати відповідачу суми 141 937,58 грн. - інфляційних.

Перевіривши розрахунки 3 % річних та інфляційних, суд вважає, їх такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 284 653,20 грн. заборгованості, 18 378,97 грн. 3 % річних, 141 937,58 грн. інфляційних.

В клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі, в якому він просить зупинити провадження у даній справі, у звязку з винесенням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 р. про порушення провадження у справі № 904/270/17 про банкрутство Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ", суд вважає відмовити у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Об`єднання "ДОНЕЦЬКПРОДТОРГ" (49038, м. Дніпро, вул. Ленінградська, буд. 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД" (69091, м. Запоріжжя, бул. Шевченко, 71-А, кімната 901; ) 284 653,20 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот пятдесят три грн. 20 коп.) заборгованості, 18 378,97 грн. (вісімнадцять тисяч триста сімдесят вісім грн. 97 коп.) 3 % річних, 141 937,58 грн. (сто сорок одна тисяча девятсот тридцять сім грн. 58 коп.) інфляційних, 6674,54 грн. (шість тисяч шістсот сімдесят чотири грн. 54 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "10 " травня 2017 р.

Повне рішення складено 04.05.2017