ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Справа № 922/1023/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого,

суддів: Панової І.Ю., Ткаченко Н.Г.,

за участю представників:

уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" - Пухти А.О. (дов. від 26.12.2016),

ліквідатор ТОВ ""Євро-готель-груп" Шапілова С.А. (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних

осіб на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" Оберемка Р.А.

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.07.2016

та ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2016

у справі №922/1023/16 господарського суду Харківської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілік Буд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-готель-груп"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2016 (суддя Яризько В.О.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євро-готель-груп". Визнано розмір безспірних вимог ТОВ "Вілік Буд" у сумі 453705,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна ТОВ "Євро-готель-груп" арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Євро-готель-груп" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним своїх повноважень, шляхом її авансування заявником - ініціюючим кредитором. Залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Кошовського С.В. на участь у справі. Відмовлено у задоволенні заяв арбітражних керуючих Капустіна В.В., Сиволобова М.М. на участь у справі. Ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничного строку подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника.

Зобов`язано розпорядника майна - арбітражного керуючого Бондаренка В.А.

- не пізніше 24 травня 2016 року подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, в порядку п.5 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" подати письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду їх вимог та докази їх отримання кредиторами;

- не пізніше 24 травня 2016 року скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду;

- разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість, провести інвентаризацію майна боржника не пізніше 24 травня 2016 року.

Відомості про результати проведеної інвентаризації подати суду у попереднє засідання. Попереднє засідання господарського суду призначено на "31" травня 2016р. о 10:00 год.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 (колегія суддів у складі: Лакіза В.В., Здоровко Л.М., Плахов О.В.) ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2016 залишено без змін.

В касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" Оберемко Р.А. просить скасувати вказані вище ухвалу суду першої інстанції від 14.04.2016 та постанову суду апеляційної інстанції від 12.07.2016 та припинити провадження у справі. Вважає, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євро-Готель-Груп" порушено передчасно, а ухвалення оскаржуваних судових рішень було здійснено з порушенням процесуальних та матеріальних норм.

Ліквідатор ТОВ "Євро-готель-груп" проти вимог касаційної скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві, просить оскаржувані постанову суду апеляційної інстанції від 12.07.2016 та ухвалу суду першої інстанції від 14.04.2016 залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-1 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Вказаною статтею визначено, що безспірні вимоги кредиторів підтверджуються судовим рішенням, що набрало законної сили і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Згідно зі ст. 16 Закону про банкрутство завдання підготовчого засідання суду полягає в з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності правових підстав для порушення справи про банкрутство. Якщо справа порушується за заявою кредитора (кредиторів), господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Підставою для порушення провадження у справі про банкрутство є встановлення факту неплатоспроможності боржника. Частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство чітко встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, а саме: а) грошові вимоги, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Зазначена стаття також визначає критерії, що підтверджують безспірний характер вимог кредитора, а саме: безспірними є грошові вимоги, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

При цьому частина 1 ст. 15 Закону про банкрутство, в якості однієї з підстав для повернення без розгляду заяви про порушення справи про банкрутство передбачає не подання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже, системний аналіз ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство свідчить, що за загальним правилом правовими підставами для порушення справи про банкрутство є наявність у ініціюючого кредитора (кредиторів) безспірних грошових вимог до боржника, які сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати та не були задоволені боржником протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Вілік Буд" підтверджуються рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі № 910/26185/15, яким стягнуто з ТОВ "Євро-готель-груп" на користь ТОВ "Вілік Буд" заборгованість у сумі 447000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6705 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016р. складає 1378,00 грн. Отже, розмір заборгованості боржника перед ТОВ "Вілик Буд", що складає 453705,00 грн., є більшим ніж 300 мінімальних заробітних плат.

На виконання вказаного рішення господарського суду м. Києва видано судовий наказ від 30.11.2015 № 910/26185/15, який був пред'явлений представником ТОВ "Вілик Буд" до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві для виконання стосовно ТОВ "Євро-готель-груп".

09.12.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 49591157 про стягнення з боржника на користь ТОВ "Вілік буд" 453705,00 грн.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в межах відкритого виконавчого провадження № 49591157 з виконання наказу господарського суду м. Києва від 30.11.2015р. № 910/26185/15, постановою державного виконавця від 15.01.2016р. звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника, постановою державного виконавця від 20.01.2016р. звернуто стягнення на майно боржника (матеріали оскарження ухвали, а. 23-25). Станом на 28.03.2016р. наказ господарського суду м. Києва від 30.11.2015р. № 910/26185/15 в примусовому порядку не виконано.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що докази виконання вказаного вище судового рішення господарського суду боржник не надав, борг перед заявником станом на дату порушення провадження у даній справі про банкрутство не погашено.

Таким чином, станом на дату порушення провадження у даній справі, грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника в загальному розмірі 453705,00 грн. є безспірними, не задоволені боржником протягом більше трьох місяців у виконавчому провадженні та перевищують 300 мінімальних заробітних плат. У зв'язку з чим такі вимоги відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство є підставою для порушення справи про банкрутство.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановивши наявність безспірних вимог ініціюючого кредитора до боржника, які підтверджені рішенням суду, не оплачені протягом трьох місяців з дати відкриття виконавчого провадження, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для порушення провадження у справі за заявою ТОВ "Вілик Буд" про визнання банкрутом ТОВ "Євро-готель-буд".

При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що зважаючи на приписи ч.1 ст. 15, ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство, а також матеріали поданої заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство чи відмови у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Посилання скаржника на передчасність порушення справи про банкрутство колегіє суддів відхиляються як необґрунтовані та такі, що не підтверджені належними доказами у справі. Неподання боржником відзиву на заяву про порушення справи про банкрутство не є перешкодою для проведення підготовчого засідання (ч. 4 ст. 13 Закону).

Відповідно до ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та прийнято постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" Оберемка Р.А. залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 та ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2016 по справі№922/1023/16 залишити без змін.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Панова І.Ю.

Ткаченко Н.Г.