ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2017 р. Справа № 926/367/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Приватного товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД б/н б/д ( вх.. № 01-05/1785/17 від 14.04.2017 р. )

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 31.03.2017 р.

за скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області

у справі № 926/367/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, м. Харків

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД, м. Чернівці

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, с.Чагор Глибоцького району Чернівецької області

про стягнення заборгованості на предмет іпотеки 5 041 902,89 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_4 представник;

від відповідача: ОСОБА_5 представник;

від третьої особи: не зявився;

від ДВС: не зявився;

судовий експерт ОСОБА_6

Права та обовязки представникам сторін відповідно до ст.20,22 ГПК України розяснено.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Ухвалою суду від 27.04.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД б/н б/д ( вх.. № 01-05/1784/17 від 14.04.2017 р. ).

Ухвалою суду від 04.05.2017 в судове засідання за клопотанням скаржника викликано судового експерта Львівського національно-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_6 для надання пояснень за наслідками проведення судової експертизи та складеного висновку № 406-411 від 03.03.2017 та поставлено судовому експерту питання, викладені в ухвалі.

В судовому засіданні 12.05.2017 судовий експерт ОСОБА_6 надав пояснення за наслідками проведення судової експертизи та складеного висновку № 406-411 від 03.03.2017 та відповів на питання представників сторін та судової колегії.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 31.03.2017 р. у справі № 926/367/14 ( суддя Гончарук О.В, ) відмовлено у задоволенні клопотання боржника про часткову зміну предмета скарги. Вимогу скарги боржника про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна проведену 10.11.2016 суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання ОСОБА_7 у виконавчому провадженні №48013712 про примусове виконання наказу господарського суду Чернівецької області №926/367/14 від 29.07.2014 відхилено. Вимогу скарги про зупинення передачі описаного та арештованого майна на реалізацію за початковою вартістю 6 710 322,00 грн., яка була визначена згідно оцінки майна від 10.11.2016 у виконавчому провадженні №48013712 про примусове виконання наказу Господарського суду Чернівецької області №926/367/14 від 29.07.2014 залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області взято до уваги та дотримано вимоги статей 57, 58 Закону України Про виконавче провадження №606-XVI від 21.04.1999 та статті 57 Закону Про виконавче провадження №1404-VII від 02.06.2016 щодо дотримання порядку визначення вартості майна боржника, а боржником в свою чергу не доведено факту заниження вартості його нерухомого майна у звіті від 10.11.2016.

ТОВ Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД подано апеляційну скаргу б/н б/д (вх..ЛАГС № 01-05/1785/17 від 14.04.2017), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 31.03.2017 та прийняти нове рішення, яким визнати незаконними дії державного виконавця щодо визначення вартості майна, що знаходиться по вул. Героїв Майдану (колишня вул. Червоноармійська), 7 у м. Чернівці відповідно до звіту про оцінку майна від 10.11.2016 р., складеного ТОВ Буковина-Експерт у виконавчому провадженні № 48013712 про примусове виконання наказу Господарського суду Чернівецької області № 926/367/14 від 29.07.2014. Також просить визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна, складений 10.11.2016 р. субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання ТОВ Буковина-Експерт у виконавчому провадженні № 48013712 про примусове виконання наказу Господарського суду Чернівецької області № 926/367/14 від 29.07.2014, посилаючись на те, що висновок суду щодо неправильного викладу вимог скарги (обрання способу захисту) є незаконним та необгрунтованим по відношенню до прав та законних інтересів боржника у виконавчому провадженні, який має лише 10 днів для оскарження результатів оцінки майна.

Також, скаржник вважає помилковим висновок суду, що звіт про оцінку майна не носить обов»язковий характер та не створює правових наслідків, посилаючись на ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, зокрема, що у межах виконавчого провадження звіт про оцінку майна суб»єкта оціночної діяльності є підставою для визначення початкової ціни майна на електронних торгах і продаж майна можливий виключно за умови наявності та дійсності звіту про оцінку майна.

Скаржник вважає, що судом порушено його право та законний інтерес, який полягає у передачі майна для реалізації на прилюдних торгах за недійсною вартістю предмета іпотеки, що не відповідає ринковим цінам на таке майно.

Окрім того, скаржник зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права в частині перевірки відповідності оскаржуваного звіту вимогам законодавства. Постановою державного виконавця до проведення оцінки майна залучено не суб»єкта оціночної діяльності, а оцінювача, що не є належним суб»єктом щодо оцінки майна в межах виконавчого провадження. У постанові державного виконавця відсутній підпис оцінювача щодо його ознайомлення із постановою державного виконавця та кримінальною відповідальністю як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження», отже порядок залучення такого оцінювача порушений і результати такої оцінки є заздалегідь необ»єктивними. Звіт про оцінку складено суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт-Буковина», який не був залучений постановою державного виконавця для проведення оцінки майна боржника, у зв»язку із чим такий звіт складений неуповноваженим суб»єктом та із порушенням вимог вищезазначеного закону.

Окрім того, скаржник зазначає, що в оскаржуваному звіті про оцінку майна від 10.11.2016 зазначено лише дату огляду 03.06.2016, однак, належних та допустимих доказів проведення такого огляду у звіті не наведено. У зазначеному звіті відсутні як акт огляду об»єкта оцінки, опис кожного нежитлового приміщення, так і фотофіксація усіх 5-ти об»єктів нерухомості.

На думку скаржника, оцінка майна в межах виконавчого провадження проведена із грубим порушенням вимог чинного на момент її проведення законодавства, а тому результат оцінки (звіт про оцінку майна від 10.11.2016) не відображає дійсної ринкової вартості майна.

ПАТ «УкрСиббанк» та Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області у відзивах на апеляційну скаргу просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам щодо законності й обгрунтованості, оскільки судом виконано всі вимоги господарського судочинства. Висновки суду відповідають обставинам справи, що полягає у правильному визначенні юридичних наслідків цих обставин.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін та судового експерта, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.07.2014 у справі №926/367/14 задоволено позов ПАТ УкрСиббанк до ТОВ Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД про стягнення заборгованості на предмет іпотеки у розмірі 5 041 902,89 грн.

Вищезазначеним рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.07.2014 у справі №926/367/14 (з урахуванням додаткового рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.07.2014) вирішено в рахунок погашення боргу звернути стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки №8548 від 21.03.2007 та №8548/1 від 05.02.2008, а саме на нерухоме майно (надалі нерухоме майно боржника): нежилі приміщення (кафе) 1-1 - 1-22, загальною площею 305,6 м2; нежилі приміщення (магазин) 2-1 - 2-5, загальною площею 60,80 м2; нежилі приміщення (магазин) 8-1 - 8-4, загальною площею 60,80 м2; нежилі приміщення (магазин) 9-1 - 9-4, загальною площею 54,4 м2; нежилі приміщення 10-1 - 10-4, загальною площею 55,4 м2; нежилі приміщення 11-1 - 11-4, загальною площею 57,0 м2, що належать ТОВ Виробничо-торгова компанія Д+Д ЛТД на праві приватної власності та знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Червоноармійська, 7, для задоволення вимог ПАТ Укрсиббанк в сумі 5 041 902,89 грн., що виникли за кредитними договорами № від 21.03.2007, №0 від 05.02.2008, № від 05.02.2008 укладеними між ПАТ Укрсиббанк та ОСОБА_8 шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.07.2014, 29.07.2014 господарським судом видано наказ №926/367/14, який ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.03.2016 визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення на предмет іпотеки на загальну суму 664 879,27 грн. за договорами про надання споживчого кредиту №0 та №0 від 05.02.2008.

03 липня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області винесено постанову ВП№48013712 про відкриття виконавчого провадження за наказом №926/367/14 від 29.07.2014.

08 липня 2015 року державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно боржника.

Згідно з висновком ТОВ Буковина-Експерт, викладеним у звіті про оцінку майна від 03.03.2016, вартість нерухомого майна боржника становила 6 125 780,00грн.

За заявою боржника, 19.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (рецензента) ОСОБА_9 (свідоцтво оцінювача №29 від 23.10.1995, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №3334 від 22.02.2005).

Згідно з рецензією на звіт про оцінку майна, здійсненою ОСОБА_9 11.05.2016, звіт від 03.03.2016 не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

13 травня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_10 винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_11, (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 16.12.2013 за №15723/13, дійсний до 16.12.2016) експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №926/367/14.

Експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_11 зобовязано виправити недоліки зазначені у рецензії експерта ОСОБА_9

Експерта попереджено, що за відмову або ухилення від дачі висновку чи за дачу завідомо неправдивого висновку, він несе відповідальність згідно із законодавством України.

Згідно зі звітом про оцінку майна від 10.11.2016, складеним ТОВ «Буковина-Експерт» (оцінювачем ОСОБА_11М.) вартість нерухомого майна боржника, що знаходиться у м. Чернівці на вул. Героїв Майдану, 7, становить 6 710 322,00 грн.

У листі за №3056/04-16 від 22.11.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_10 повідомлено сторін про результати визначення вартості нерухомого майна боржника, які зазначені у звіті про оцінку майна від 10.11.2016.

У цьому ж листі за №3056/04-16 від 22.11.2016 державним виконавцем також повідомлено сторін, що у разі з незгодою з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У Законі України "Про виконавче провадження" визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах (статті 40, 57, 58, 62 цього Закону).

За приписами статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У пункті 9.10. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як зазначається у цій постанові, при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України Про виконавче провадження №606-XVI від 21.04.1999 (в редакції закону, чинній на час призначення первинної оцінки) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Згідно з частиною 3 статті 58 Закону України Про виконавче провадження №606-XVI від 21.04.1999 державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У відповідності до частини 4 статті 58 Закону України Про виконавче провадження №606-XVI від 21.04.1999 у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

За приписами статті 13 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Частинами 3-5 статті 57 Закону України Про виконавче провадження №1404-VII від 02.06.2016 (в редакції закону, чинній на час визначення оскаржуваних результатів оцінки майна) передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З вимог вищезазначених норм статті 57 Закону України Про виконавче провадження №1404-VII від 02.06.2016 вбачається, що визначення вартості майна боржника це окрема процесуальна дія державного виконавця, яка в залежності від предмета оцінки або виходячи з складності такої оцінки, здійснюється державним виконавцем з урахуванням ним ринкових цін на майно або з урахуванням вартісних та інших показників відображених у звіті субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання.

Водночас, згідно з статтею 12 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні звіт про оцінку майна є лише документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. В цілому, звіт з оцінки майна за своєю суттю, не є юридичною формою рішення суб'єкту оціночної діяльності, а є письмовим документом, що носить інформативно-аналітичний характер: описуються база та мета оцінки, містяться розрахунки, аналіз інформації, аналітичні дослідження, за результатом яких готується висновок про ринкову вартість об'єкту оцінки.

При цьому, статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України (в діючій редакції цієї статті на час звернення зі скаргою) передбачено можливість оскарження сторонами виконавчого провадження виключно дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту, передбачені статтею 16 ЦК України, за своїм змістом є видами матеріально-правових вимог, які може заявити особа в суді.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З урахуванням цього в п. 10 ч. 2 статті 16 ЦК України формулюється загальне правило про можливість пред'явлення на захист порушеного цивільного права вимоги про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Також у вказаній статті зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України як спосіб захисту прав суб'єктів господарювання передбачено визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів.

Виходячи із зазначених норм, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Звіт про оцінку майна не є актами державного чи іншого органу та не може бути предметом самостійного оскарження в господарському суді. Зазначений документ не є нормативно правовим актом, оскільки не встановлює, не змінює і не скасовує норми права та неодноразово не застосовуються; не є актом ненормативного характеру (індивідуальними актами), оскільки він не породжує права та обов'язки.

Результати визначення вартості майна або оцінка майна, оформлені звітом про оцінку майна оскаржуються до господарського суду в порядку статті 1212 Господарського процесуального кодексу України у вигляді оскарження дій державного виконавця.

Як вбачається ж з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, боржник, звертаючись до суду з скаргою в порядку статей 1212 ГПК України та 57 Закону України Про виконавче провадження №1404-VII від 02.06.2016, як предмет вимоги скарги визначив лише звіт про оцінку майна від 10.11.2016, виконаний ТОВ Буковина-Експерт, оцінювач ОСОБА_11 на замовлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, не оскаржуючи дії державного виконавця.

В той же час, суд першої інстанції, даючи оцінку діям державного виконавця, обгрунтовано виходив з наступного.

Згідно з вимогами Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні звіт про оцінку майна готується відповідно до вимог Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, Національних стандартів з оцінки, ОСОБА_10 оцінки та нормативних актів Фонду державного майна України.

В матеріалах справи містяться звіти про незалежну оцінку нерухомого майна боржника від 28.11.2016 виготовлені оцінювачем ОСОБА_12, які судом першої інстанції правомірно не взято до уваги, оскільки вони виконані на замовлення боржника без погодження з іншими учасниками виконавчого провадження.

В матеріалах справи міститься висновок Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за №406-411 від 03.03.2017.

Відповідно до ч.5 ст.43 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов»язковим і оцінюється господарським судом за правилами встановленими статтею 43 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, надавши оцінку зазначеному висновку в порядку статті 43 ГПК України, не взяв його до уваги з посиланням на те, що у висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №406-411 від 03.03.2017 не відображено факту включення або невключення до ринкової вартості оціненого майна суми податку на додану вартість; не враховано, що строки продажу майна в процедурі виконавчого провадження, є значно коротшими від строку експозиції подібного майна; застосовано лише один методичний підхід (порівняльний) без належного підтвердження достовірності інформаційних джерел для проведення оцінки (наведені в висновку оголошення тільки з Інтернет-ресурсу OLX).

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судовим експертом ОСОБА_6 надано усні та письмові пояснення щодо проведеної судової експертизи, однак дані пояснення не спростовують висновків суду першої інстанції при прийнятті судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись із скаргою до суду першої інстанції, ТОВ «ВТК «Д+Д» ЛТД» як на підставу визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна проведену 10.11.2016 посилається лише на те, що вартість нерухомого майна боржника є занижена.

Як визначено постановою пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві.

З огляду на викладене судова колегія зазначає наступне.

Субєктами оціночної діяльності за приписами частини 1 статті 5 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Звіт про оцінку майна від 10.11.2016 підписано оцінювачем ОСОБА_11, який, крім цього, є директором ТОВ Буковина-експерт.

ТОВ Буковина-експерт визначено у звіті як виконавець звіту, а власне звіт засвідчений, крім підпису ОСОБА_11, відтисками мокрої печатки цієї юридичної особи.

Таким чином, особа, яка оцінювала майно (ОСОБА_11М.), є оцінювачем субєкта господарювання оціночної діяльності ТОВ Буковина - Експерт, з наявними сертифікатом субєкта оціночної діяльності, кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача, виданими Фондом державного майна України, а також зареєстрованим в Державному реєстрі субєктів оціночної діяльності. Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача згідно з частинами 1 та 4 статті 15 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача ОСОБА_11 для проведення оцінки майна та дозволяє здійснювати таку оцінку.

Крім того, в матеріалах справи міститься договір про проведення незалежної оцінки від 23.03.2016, укладений між головним територіальним управлінням юстиції у Чернівецькій області та ТОВ Буковина-Експерт в особі директора ОСОБА_11, предметом якого є незалежна оцінка вартості нерухомого майна боржника. Термін дії договору до 31.12.2016 або до повного виконання своїх зобовязань сторонами.

Отже, оскаржувана оцінка майна боржника проводилась субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання на підставі постанови державного виконавця та відповідного договору.

Таким чином, господарським судом правомірно встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області взято до уваги та дотримано вимоги статей 57, 58 Закону України Про виконавче провадження №606-XVI від 21.04.1999 та статті 57 Закону Про виконавче провадження №1404-VII від 02.06.2016 щодо дотримання порядку визначення вартості майна боржника, а боржником в свою чергу не доведено факту заниження вартості його нерухомого майна у звіті від 10.11.2016.

Інші доводи боржника та третьої особи спростовуються вищезазначеними обставинами справи та вимогами наведеного законодавства України.

Щодо вимоги боржника про зобов'язання органу державної виконавчої служби зупинити виконавчі дії по організації та проведенню прилюдних торгів, то судом правомірно визнано таку вимогу як забезпечення скарги з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003 №14 та п. 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.10.2012 у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, ст.ст. 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, п.п. 1 - 3, 5, 6, 9 ч. 1 ст. 63, ст. 64, розділів XI, XII, XIIІ ГПК України тощо.

При цьому розділ Х ГПК України, яким визначено порядок забезпечення позову, до переліку положень Кодексу, які можуть застосовуватися при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, не входить, а тому зазначена вимога обгрунтовано залишена судом першої інстанції без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, господарським судом правомірно відхилено вимоги скаржника про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна від 10.11.2016 у виконавчому провадженні №48013712 про примусове виконання наказу господарського суду Чернівецької області №926/367/14 від 29.07.2014.

Згідно із частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК) то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії», параграф 61). Згідно параграфу 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України, у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно із п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 року №9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи наведені в апеляційній скарзі, оскільки скаржником не спростовано фактів, покладених в основу оскаржуваної ухвали, а відтак, скаржник не довів тих фактів, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що ухвала суду прийнята із дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 31.03.2017 у справі № 926/367/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.