Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2017 р. Справа № 927/324/17

Позивач: Приватне підприємство ОСОБА_1 СЕРВІС,

вул. Київська, буд. 74, оф. 1, м. Чернігів, 14038

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ЗОРІ ОБМАЧЕВА,

вул. Лесі Українка, буд. 86, с. Обмачів, Бахмацький район, Чернігівська область, 16510

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 4266009,30 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 доручення № 12 від 17.03.2017 представник

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність б/н від 21.04.2017 представник

Приватним підприємством «ОСОБА_1 СЕРВІС» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРІ ОБМАЧЕВА» про стягнення заборгованості в сумі 4266009,30 грн., з якої 3895190,45 грн. основного боргу; 38951,90 грн. штрафу; 176064,71 грн. пені за період з 01.12.2016 по 28.03.2017; 118024,23 грн. інфляційних втрат за той же період та 37778,01 грн. трьох відсотків річних за той же період. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 25.03.2016 за № 25-03-16 (Б)/ДК-Н на умовах товарного кредиту та додаткових угод (специфікацій) до нього.

03 квітня 2017 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу в межах заявленої суми позовних вимог, та шляхом накладення арешту на кошти в розмірі ціни позову 4266009,30 грн. та судового збору, які обліковують на розрахунковому рахунку відповідача ТОВ «ЗОРІ ОБМАЧЕВА»() р/р 9563 АТ «Ощадбанк» МФО 353553 (а.с. 33-34).

В судовому засіданні 15.05.2017 позивач підтримав подану заяву та усно уточнив її прохальну частину, згідно якої просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти в розмірі ціни позову в сумі 4266009,30 грн. та судового збору, які обліковують на розрахунковому рахунку відповідача ТОВ «ЗОРІ ОБМАЧЕВА»() р/р 9563 АТ «Ощадбанк» МФО 353553.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач послався на значний розмір заборгованості відповідача, а також на те, що останній уникає виконання взятих на себе зобовязань з оплати вказаного боргу, всупереч умовам договору поставки від 25.03.2016 за № 25-03-16(Б)/ДК-Н. Позивач ствердив, що має фактичні підстави побоюватись, що у разі невжиття відповідних заходів, виконання рішення суду буде утруднено чи зроблено неможливим. На думку позивача, зазначене свідчить про наявність правових підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, які співвідносяться з предметом позову, виходячи з вимог чинного законодавства стосовно розумності та адекватності заходів забезпечення позову конкретним обставинам справи. Позивач вважає, що у відповідача є реальна можливість своїми діями ускладнити у майбутньому виконання рішення суду внаслідок погіршення свого фінансового стану шляхом відчуження активів, що свідчить про ймовірність порушення майнових інтересів позивача та ймовірність утруднення у майбутньому виконання рішення суду.

Доказів на підтвердження існування реальних обставин, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, позивачем до матеріалів справи додано не було.

Повноважний представник відповідача проти вжиття заходів забезпечення позову заперечив, вказавши на відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача. Відповідач зазначив, що доводи позивача про можливість погіршення фінансового становища ТОВ «ЗОРІ ОБМАЧЕВА», про можливість останнього відчужити свої активи та іншим шляхом вчиняти дії, що будуть спрямовані на утруднення виконання судового рішення по даній справі, - є лише припущенням, що не ґрунтується на жодних доказах.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача, виходячи з наступного:

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно з ч. ч. 1-3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 п. 3 даної Постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Сам по собі факт невиконання зобовязання, зокрема і по сплаті коштів, незалежно від розміру, є підставою для подачі позову про захист порушених таким невиконанням прав і розгляду його по суті, а не для вжиття заходів забезпечення позову.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ст. 34 вказаного Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставин, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, як і доказів існування таких обставин, позивачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства «ОСОБА_1 СЕРВІС» про забезпечення позову.

Суддя І. Г. Мурашко

15.05.2017