ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 квітня 2017 року Справа № 908/6314/14

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Плюшка І.А.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 10.01.2017 (суддя Агапов О.Л., судді Будко Н.В., Чернота Л.Ф.)
у справі№ 908/6314/14 Господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", 2.Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод"
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.01.2015 у справі № 908/6314/14 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" повернуто.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.01.2015 у справі №908/6314/14 повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою апеляційного господарського суду, відповідач-1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу передати до апеляційного господарського суду для розгляду питання про прийняття апеляційної скарги до провадження

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши касаційну скаргу та додані до неї документи, встановила наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Подана 07.03.2017 скаржником касаційна скарга (від 01.03.2017 без номера) складена представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" Міхайловим О.О., повноваження якого на підписання касаційної скарги не підтверджені належними доказами, а саме: до касаційної скарги не додано документів на підтвердження відповідних повноважень представника. При цьому не міститься належним чином засвідченої довіреності на вказану особу і в матеріалах справи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір" із змінами і доповненнями.

Як встановлено колегією суддів, матеріали касаційної скарги не містять належних доказів, які підтверджували б направлення її копії позивачу у справі, що є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Зазначаючи в додатках до скарги про наявність доказів надсилання копії скарги позивачу, скаржник додає копію фіскального чеку від 14.02.2017 на ім'я "Дельта Банк", в той час як касаційна скарга датована 01.03.2017, тобто касаційна скарга створена пізніше ніж докази іі направлення. Таким чином незасвідчена копія вказаного фіскального чеку не може слугувати належним доказом надіслання копії касаційної скарги позивачу у справі.

Крім того заявником не додано і належних доказів сплати судового збору за касаційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до п. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Колегія суддів суду касаційної інстанції встановила, що скаржником до касаційної скарги додано копію квитанції датованої 23.02.2016 про сплату 80388,00 грн., яка не може бути належним доказом сплати судового збору та не підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2016 до Вищого господарського суду України за визначеними наступними реквізитами:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030104 (змінено відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13, яким затверджено Зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 15.01.2007 №5),

символ звітності банку 254 (відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012).

До касаційної скарги заявником додано копію квитанції від 23.02.2017 за іншими реквізитами.

Відтак додану до касаційної скарги копію квитанції від 23.02.2016 за реквізитами для зарахування коштів в якій отримувачем значиться ГУ ДКСУ у Львівській області, 22030101, кодом отримувача - 38007620, банком отримувача - ГУ ДКСУ у Львівській обл., з призначенням платежу: суд. збір за подання скарги на рішення від 09.02.2017р. у справі №909/547/15" не можна вважати належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2017 у справі №908/6314/14.

Також в тексті касаційної скарги заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи вказане клопотання знаходженням товариства в зоні проведення активної фази АТО, де відбуваються активні бойові дії, мають випадки розбою та мародерства, що, на думку скаржника, доводить скрутне фінансове становище товариства.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 ГПК України.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак жодних доказів існування наведених обставин скрутного фінансового становища, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у належному розмірі скаржником суду не надано.

Колегія суддів вважає, що скаржник належно не обґрунтував відповідне клопотання, не підтвердив доказами наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому не вбачає достатніх підстав для задоволення такого клопотання.

Окремо колегія суддів звертає увагу скаржника на необхідність належного обґрунтування ним неможливості звернення з касаційною скаргою у визначений законом строк, який закінчувався 30.01.2017 та підтвердження належними доказами доводів щодо наявності підстав для відновлення строку на касаційне оскарження. Адже звернення зі скаргою лише 07.03.2017 (згідно з штампом апеляційного суду на першому аркуші скарги) без повного указання обґрунтованих підстав для відновлення строку на оскарження, фактично унеможливлює об'єктивний розгляд цього процесуального питання.

Керуючись статтями 86, 111, пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Електросталь" в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Електросталь" касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2017 у справі №908/6314/14 та додані до неї документи без розгляду.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
І.А. Плюшко