ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р.Справа № 922/913/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету імені ОСОБА_1" (м. Харків)
до Комунального закладу "Обласний організаційно-методичний театрально-концертний центр" (м. Харків)
про стягнення 64613,48 грн.,
за участю представників:

позивача - начальника юридично-договірного відділу ОСОБА_2 (довіреність №01-07/1286 від 21.12.2016 р.), заст. начальника юридично-договірного відділу ОСОБА_3 (довіреність №01-07/1287 від 21.12.2016 р.),

відповідача - гол. бухгалтера закладу ОСОБА_4 (довіреність від 29.03.2017 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за використання теплової енергії в сумі 64613,48 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по відшкодуванню витрат за поставлену теплову енергію у грудні 2015 р. за договором №24 на відшкодування витрат за спожиту теплову енергію від 09.11.2015 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості, просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви в повному обсязі та припинити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю предмету спору, посилаючись на належне виконання ним всіх вимог договору №24 від 09.11.2015 р.

10.04.2017 р. розгляд справи був відкладений на 26.04.2017 р. о 12:00 год.

Позивач надав клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи документи, які перелічені в ньому.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, як необґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

23.02.2015 р. між Державним підприємством "Харківський національний академічний театр опери та балету імені ОСОБА_1" (замовник) та КП "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) був укладений договір №12000/15 про закупівлю теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір №12000/15), предметом якого є закупівля пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (постачання теплової енергії) 35.30.1 - код згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 (далі по тексту - теплова енергія).

Відповідно до п. 1.2 договору №12000/15 теплопостачальна організація зобов'язується у період дії цього договору поставити споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач - прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію; гаряче водопостачання.

Згідно з п. 1.3 договору №12000/15 кількісні характеристики теплової енергії вказані в додатку 1 до цього договору.

Пунктом 5.7 договору №12000/15 сторони цього договору визначили, що у разі підключення споживача без приладів комерційного обліку теплової енергії до центрального теплового пункту (ЦТП) з приладами комерційного обліку - від загального обсягу теплової енергії, визначеної за приладами комерційного обліку ЦТП, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені за показаннями приладів комерційного обліку споживачів, підключених до ЦТП, а решта обсягу спожитої теплової енергії розподіляється споживачу пропорційно до його договірного максимального приєднаного теплового навантаження та фактичного часу споживання теплової енергії.

Розрахунок теплових навантажень здійснюється за рахунок споживача проектними організаціями, які мають ліцензію, та узгоджується теплопостачальною організацією. При відсутності цього, нараховування за спожиту теплову енергію здійснюються згідно з розрахунком, виконаним теплопостачальною організацією за затвердженими відомчими нормами.

Якщо фактична середньомісячна температура зовнішнього повітря буде нижче від температури зазначеної в діючих нормативних документах, то збільшення споживання теплової енергії понад договірні обсяги на опалення обєктів не вважається порушенням договору.

Відповідно до п. 10.1 договору №12000/15, цей договір набирає з дати підписання та скріплення печатками сторін та поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 1 січня 2015 р. і діє у частині поставки теплової енергії по 31 грудня 2015 р. включно (згідно частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України), а у частині розрахунків - до їх повного здійснення.

09.11.2015 р., враховуючи те, що споживач має укладений з КП «ХТМ» (далі теплопостачальна організація) договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №12000/15 від 23.02.2015 р., між позивачем та відповідачем був укладений договір №24 на відшкодування витрат за спожиту теплову енергію (надалі - договір), за яким споживач (позивач) зобов'язується здійснювати облік усіх обсягів теплової енергії, яка здійснюється теплопостачальною організацією (КП "Харківські теплові мережі") до будівлі за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 25; забезпечує в повному обсязі розрахунки з теплопостачальною організацією, та дає згоду на використання субспоживачем частини обсягів теплової енергії для опалення, вентиляцію та кондиціювання повітря в узгоджених обсягах. Субспоживач (відповідач) зобов'язується своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати споживачеві витрати за поставлену теплову енергію у визначених сторонами обсягах згідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору нормативні втрати теплової енергії і витікання теплоносія в теплової мережі розподіляється між споживачем і субспоживачем пропорційно до їх частки у споживанні теплової енергії згідно додатку №1 до цього договору та до п. 5.7 "Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №12000/15 від 23.02.2015 р.".

Згідно з п. 1.3 договору за домовленістю сторін річний обсяг теплопостачання, який підлягає відшкодуванню становить: 79,408 Гкал., що складає 127234,00 грн., в тому числі ПДВ - 21205,67 грн.

Пунктом 1.4 зазначеного договору сторони визначили, що субспоживач зобовязується своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати споживачеві витрати на оплату поставленої теплопостачальною організацією теплової енергії, в розмірі узгодженого сторонами обсягу відповідно до затверджених тарифів, в строк і на умовах, передбаченим цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору відшкодування витрат споживача за поставлену теплову енергію здійснюється субспоживачем шляхом перерахування грошових коштів на підставі одержаних від споживача рахунків. Розрахунки за теплову енергію, використану субспоживачем, здійснюються щомісячно на підставі встановлених тарифів за обсяги, які визначені цим договором і підтверджуються актами виконаних робіт і наданих послуг.

Згідно з п. 3.2 договору відшкодування витрат споживача за використану субспоживачем теплову енергію здійснюється субспоживачем не пізніше 7 банківських днів з дати отримання рахунку від споживача.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що цей договір діє у відповідності з ч. 3 ст. 631 ЦК України з 01.01.2015 р. до 31.12.2015 р.

В додатку №1 сторони узгодили розрахунок розподілу часток споживання теплової енергії між балансоутримувачами нежитлових приміщень в приміщенні ДП "ХНАТОБ" по вул. Сумська, 25.

В примітці 4 додатку №1 сторони узгодили, що вартість теплової енергії, що споживається "субабонентом" в поточному 2015 р. складає 127234,00 грн., в тому числі ПДВ - 21205,67 грн. Вартість теплової енергії визначена у відповідності до встановлених тарифів, діючих на дату підписання даного договору (1602,28 грн. за Гкал.).

В примітці 5 додатку №1 до вказаного договору сторони зазначили, що обсяг спожитої теплової енергії може бути змінений за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до даного договору.

28.12.2015 р. між сторонами була укладена додаткова угода №1/24 до договору, в якій сторони визначили, що загальна сума договору №24 від 09.11.2015 р. зменшена на 0,01 грн. і складає 127233,99 грн. (сто двадцять сім тисяч двісті тридцять три грн. 99 коп.), в тому числі ПДВ - 21205,67 грн.

Вказана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання, та є невідємною частиною договору №24 від 09.11.2015 р., складена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу і діє до повного виконання сторонами зобовязань.

Позивач не надав доказів укладання між сторонами інших додаткових угод до договору №24 на відшкодування витрат за спожиту теплову енергію від 09.11.2015 р.

Відповідач отримував від позивача рахунки-фактури на оплату спожитої теплової енергії.

Відповідач використав теплову енергію в гарячій воді у жовтні 2015 р. на суму 89132,41 грн. та у листопаді 2015 р. на суму 38101,58 грн. за договором, а всього на загальну суму 127233,99 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000758 від 30.10.2015 р. на суму 89132,41 грн. та №ОУ-000904 від 30.11.2015 р. на суму 38101,58 грн.

Відповідач повністю виконав свої зобовязання за договором, сплативши за надані послуги по теплопостачанню за жовтень - листопад 2015 р. в сумі 127233,99 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №179 від 07.12.2015 р. на суму 89132,41 грн. та №196 від 17.12.2015 р. на суму 38101,58 грн.

Як зазначає позивач у письмових поясненнях по справі, він 11.01.2016 р. отримав від КП "Харківські теплові мережі" за споживання теплової енергії за грудень 2015 р. рахунок-фактуру №17300-2398 від 11.01.2016 р. щодо оплати за використану теплову енергію у розмірі 736077,51 грн. з ПДВ. Після отримання рахунку він нарахував до оплати відповідачу відповідно до узгодженої в додатку №1 договору №24 долі в загальній кількості витрат теплової енергії, а саме 8,750%, у сумі 64613,48 грн. з ПДВ. Рахунок-фактуру №СФ-000992 від 12.01.2016 р. відповідач отримав 13.01.2016 р., що підтверджується підписом представника відповідача у журналі отримання рахунків.

18.10.2016 р. позивач надав відповідачу претензію №01-07/721 від 18.10.2016 р. про сплату загальної суми боргу - 64613,48 грн. до 01.11.2016 р., яку відповідач отримав 19.10.2016 р., про що свідчить підпис відповідача на зазначеній претензії, на яку відповідач відповіді не надав і оплату не здійснив.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 11 ЦК України, ст. 174 ГК України.

Згідно з ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання позивача у письмових поясненнях по даній справі на те, що відповідач має відшкодовувати йому спожиту теплову енергію у розмірі, встановленому у додатку №1, відповідно до п. 1.2 договору №24 на відшкодування витрат за спожиту теплову енергію від 09.11.2015 р., суд вважає безпідставним, оскільки у п. 1.2 договору йде мова про те, яким чином розподіляється між сторонами нормативні витрати і витікання теплоносія в тепловій мережі, а річний обсяг та суму відшкодування спожитої відповідачем теплової енергії зазначений у п. 1.3 договору та у примітках 3, 4 додатку №1 до договору. Саме цю суму відповідачем було сплачено позивачу до подачі останнім позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання позивача на те, що відповідачем було спожито у 2015 році більший обсяг теплової енергії, ніж зазначено у договорі №24 від 09.11.2015 р., а відтак він і підлягає відшкодуванню відповідачем, суд вважає безпідставним, оскільки: по-перше, ухвалами господарського суду Харківської області від 17.03.2017 р., 29.03.2017 та 10.04.2017 р. позивача було зобов'язано надати, зокрема, докази споживання відповідачем теплової енергії в зазначеному обсязі, однак позивач не надав доказів в обґрунтування позовних вимог (підписані сторонами акти здачі-прийняття робіт); по-друге, відшкодування більшої суми за спожиту теплову енергію не передбачено договором №24 від 09.11.2015 р.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 28.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_5