ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 р. Справа № 910/22747/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-авто" (вул. Польова, буд. 21, оф. 114, м. Київ, 03056)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ АГРО" (с. Кирияківка, Глобинський район, Полтавська область, 39027)

про стягнення 170101,13 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 170101,13 грн., з них: 161678,79 грн. основного боргу згідно договору про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом № 741/1 від 10.08.2016р., 7518,71грн. - інфляційних, 903,63 грн. - 3% річних.

Позивач надав заяву від 11.04.2017р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій прохає стягнути з відповідача 155303,53 грн. основного боргу згідно договору про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом № 741/1 від 10.08.2016р., 10147,70грн. - інфляційних, 868,00 грн. - 3% річних (а.с.103-104).

Дана заява була прийнята судом до розгляду.

Відповідач повідомив про сплату 62162,66 грн. основного боргу за платіжним дорученням № 989 від 26.04.2017р. (а.с.122-123).

Позивач надав заяву від 26.04.2017р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій прохає стягнути з відповідача 93140,87 грн. основного боргу згідно договору про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом № 741/1 від 10.08.2016р., 10147,70 грн. - інфляційних, 868,00 грн. - 3% річних (а.с.124).

За ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява про зменшення позовних вимог приймається судом. Подальший розгляд справи здійснюється в межах зменшених позовних вимог.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що позивач не надав належні послуги з перевезення комбайну, так як саме з вини експедитора був поданий транспортний засіб, який не відповідав заявленим вимогам на перевезення вантажу. Саме з вини експедитора відповідач поніс додаткові збитки на розукомплектування комбайну до розмірів на які мав дозволи перевізник і які не є негабаритними та його зберігання. Відповідач погоджується здійснити оплату за дане перевезення, але відповідно до того обєму послуг які надав перевізник та з урахуванням понесених додаткових витрат (а.с.35-40).

Відповідач запропонував позивачу укласти мирову угоду у справі (а.с.33-34). Дана угода відповідачем не підписана.

В судовому засіданні 26.04.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

10 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агентство з підбору автомобілів Консалт-авто (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю РОСТ АГРО (відповідачем) було укладено Договір №741/1 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с.12-16).

Відповідно до п. 2.1. Договору позивач як експедитор зобов'язується за плату і за рахунок відповідача (клієнта) організувати перевезення вантажу клієнта автомобільним транспортом відповідно до умов чинного законодавства України, положень Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, Європейської угоди про режим праці та відпочинку водіїв, Конвенції про транспортування небезпечних вантажів, а також на підставі погодженої Сторонами заявки на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, яка є невід'ємною частиною даного Договору. Форма Заявки зазначена в додатку № 1 до даного Договору, є обов'язковою для дотримання Сторонами.

Відповідно до п. 4.1.9 Договору клієнт (відповідач) зобов'язується оплатити експедитору (позивачу) вартість послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажу.

Згідно п. 5.1. Договору ціна договору складається із вартості наданих за договором послуг, яка обумовлюється сторонами в заявці, що є невід'ємною частиною цього договору, і коригується за фактично здійсненими обсягами перевезення та/або залежно від наявності додаткових документально підтверджених витрат експедитора, пов'язаних з виконанням даного договору, при підписанні акту приймання-передачі наданих послуг. Документи, що підтверджують фактично здійснені обсяги перевезення та наявність додаткових витрат експедитора, є визначальними при визначенні вартості послуг в акті приймання-передачі наданих послуг.

Клієнт оплачує послуги експедитора на підставі погодженої сторонами заявки, згідно з виставленим рахунком (п.5.2. Договору). Остаточні розрахунки між сторонами з урахуванням положень пункту 5.1 даного договору здійснюються на підставі акта наданих послуг протягом до 7 банківських днів з моменту отримання оригіналів повного комплекту документів (п. 5.3. Договору).

За заявкою №741 на транспортно-експедиційні послуги від 10.08.2016 р. (надалі - Заявка) експедитор мав організувати перевезення за маршрутом: порт Бремерхафен - м.Кременчук с.Погреби, Полтавська область (п.3 Заявки) вантаж Комбайн USED 2008 ОХВО 8430 S71 (Вага брутто 13296 кг згідно документів), Pallet with tires HS НОМЕР_1 (250 кг) (180*180*118) см. (п. 4 Заявки).

Вартість перевезення складає 7500 EUR, оплата здійснюється по безготівковому розрахунку по курсу НБУ на момент розмитнення вантажу, 30% передоплати, 70% оплата за фактом прибуття вантажу в пункт розмитнення у м. Кременчук (п.13 Заявки); (а.с.17).

11.08.2016 року позивач виставив відповідачу рахунок № 716 на оплату 208161,56 грн., що еквівалентно сумі 7500 Євро, зазначеній в заявці на транспортно-експедиційні послуги №741 від 10.08.2016 року (а.с.18).

Відповідно до п.13 Заявки відповідач сплатив 30 % передоплати рахунку в розмірі 62448,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2609 від 11.08.2016 року (а.с.19).

07.09.2016 року вантаж був доставлений відповідачу та був отриманий вантажоодержувачем, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) WAT-160829-1 з відміткою відповідача про отримання вантажу 07.09.2016р. (а.с.86).

22.09.2016 року Позивач надіслав Відповідачу:

- акт надання послуг №832 від 07.09.2016

- уточнений відповідно до п.13 Заявки рахунок №716 від 11.08.2016 року на суму 224127, 26 грн., що підтверджується фіскальним чеком, наданим поштовим відділенням та описом вкладення до цінного листа (а.с.20-24).

Відповідач ОСОБА_3 надання послуг №832 від 07.09.2016 року не підписав.

Враховуючи викладені в Заявці домовленості сторін про те, що вартість перевезення складає 7500 EUR, оплата здійснюється по безготівковому розрахунку по курсу НБУ на момент розмитнення вантажу, 30% передоплати, 70% оплата за фактом прибуття вантажу в пункт розмитнення у м. Кременчук (п.13 Заявки), позивач в заяві про зменшення позовних вимог визначив належну до сплати залишкову суму 70% вартості послуг за курсом 1 євро = 29,0336 грн., що становить найменший курс НБУ за 01.09.2016р. 07.09.2016р. (а.с.103-104).

Отже, відповідач мав доплатити 155303,53 грн.

Відповідач за надані послуги сплатив 62162,66 грн. за платіжним дорученням № 989 від 26.04.2017р. (а.с.123).

Залишок заборгованості в сумі 93140,87 грн. відповідачем не сплачено.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов'язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі -ГКУ). Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГКУ суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 193 ГКУ кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГКУ не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Приписами ст. 530 ЦКУ передбачено якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як зазначено в ст. 610 ЦКУ, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626 ЦКУ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦКУ договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 929 ЦКУ за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно ст.3 ст.929 ЦКУ умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 931 ЦКУ розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 статті 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Заперечення відповідача проти позову судом відхиляється з наступних підстав.

Позивач свої послуги за Договором, Заявкою виконав, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR WAT-160829-1 (далі - CMR) з відміткою відповідача про отримання вантажу. У зв'язку з цим у відповідача виник обов'язок оплатити вказані послу в повному обсязі.

Однак у відзиві відповідач просить зменшити розмір оплати, посилаючись на наявність у нього додаткових витрат, що виникли у зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов'язань за Договором та Заявою, оскільки позивачем не було надано відповідний транспортний засіб та не забезпечено супровід для переведення негабаритного вантажу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 929 ЦК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з ч. 3 ст. 929 ЦК України умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України Про транспортну експедиторську діяльність факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно з ч. 1 ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Тобто клієнт за договором транспортного експедирування повинен неухильно виконувати умови такого договору. Якщо договором транспортного експедирування встановлений строк та умови оплати послуг експедитора, то клієнт повинен оплатити вказані послуги у чіткій відповідності до умов договору та у визначений сторонами строк. При цьому, якщо інше прямо не передбачено в договорі транспортного експедирування клієнт не має права відмовитись повністю чи в частині від оплати послуг експедитора, навіть якщо в клієнта виникли додаткові витрати чи інші збитки, у зв'язку з неналежним виконанням експедитором своїх зобов'язань за договором.

Посилання відповідача на спричинення йому збитків внаслідок неналежного здійснення перевезення вантажу не призводить до зменшення розміру оплати, оскільки ні умовами договору, ні умовами заявки, сторони не передбачили можливості зменшення розміру оплати за надані послуги перевезення у разі неналежного їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність клієнт зобов'язаний своєчасно надати експедитору повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення, іншу інформацію, необхідну для виконання експедитором своїх обов'язків за договором транспортного експедирування, а також документи, що стосуються вантажу, які потрібні для здійснення митного, санітарного та інших видів державного контролю і нагляду, забезпечення безпечних умов перевезення вантажу.

Згідно з п. 3.2 Договору у Заявці мають міститися, зокрема, наступні дані: найменування вантажу: вага, вид пакування, кількість місць вантажу: властивості вантажу, що вимагають особливих умов або запобіжних заходів для збереження вантажу під час перевезення.

При цьому, ні в Договорі, ні в Заявці жодним чином не зазначено, що вантаж є негабаритним та вимагає особливих умов перевезення, та у зв'язку з цим вимагається подання транспортного засобу, що має спеціальні дозволи на перевезення негабаритних вантажів.

Слід зазначити, що в разі понесення відповідачем збитків він не позбавлений права звернутися з відповідним позовом до позивача у загальному порядку.

Відповідач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов'язань за Договором, Заявкою у відповідача виникли додаткові витрати по розукомплектуванню та зберіганню вантажу.

Проте, відповідно п. 4.1.2 Договору клієнт (відповідач) зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення (забезпечити належне пакування, маркування тощо) до визначеного у заявці строку завантаження або до іншого, узгодженого сторонами терміну.

Згідно з п. 4.1.5 Договору клієнт (відповідач) зобов'язаний здійснити власними силами та за власний рахунок, із додержанням техніки безпеки, завантаження, кріплення вантажу на транспортному засобі, його розвантаження з метою забезпечення його цілісності.

Тобто витрати відповідача щодо розукомплектування, зберігання Вантажу відповідно до умов Договору мав нести саме відповідач, і вказані збитки не можуть бути покладені на Позивача.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення 93140,87 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обовязковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. За п. 4.6 цієї Постанови зменшення позивачем суми позову не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по оплаті наданих послуг не виконав і допустив прострочення виконання грошового зобов'язання, тому його дії є порушенням договірних зобов'язань. Відповідно, наявні підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом.

На підставі даної норми позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 10147,70 грн. - інфляційних, 868,00 грн. - 3% річних, нарахованих за період 29.09.2016р. 06.12.2016р. (з врахуванням заяв про зменшення позовних вимог, а.с.105, 124).

Проте при визначенні періоду початку прострочення оплати боргу позивачем не враховано положення договору, а саме що остаточні розрахунки між сторонами з здійснюються на підставі акта наданих послуг протягом до 7 банківських днів з моменту отримання оригіналів повного комплекту документів (п. 5.3. Договору).

ОСОБА_3 наданих послуг був направлений відповідачу 22.09.2016р. (а.с.22-24). З огляду на час поштообігу, даний лист мав бути отриманий 26.09.2016р., а оплата проведена протягом 7 банківських днів, тобто по 05.10.2016р. Отже, прострочення платежу почалося з 06.10.2016р.

За період 06.10.2016р. - 06.12.2016р. сума 3 % річних становить 789,25 грн., а інфляційних 7222,24 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині у позові щодо стягнення 3% річних та інфляційних слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 2600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 06.12.2016. № 5096 (а.с.11).

Зі зменшених позовних вимог за заявою від 26.04.2017р. в сумі 104156,57 грн. належна до сплати сума судового збору становить 1600,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1552,00 грн.

Сума судового збору в розмірі 1000,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України на підставі п.1ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Прийняти заяву (вхід. № 5649 від 26.04.2017р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-авто" про зменшення розміру позовних вимог.

2.Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ АГРО" (с. Кирияківка, Глобинський район, Полтавська область, 39027; ідентифікаційний код 31000550) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору автомобілів "Консалт-авто" (вул. Польова, буд. 21, оф. 114, м. Київ, 03056; ідентифікаційний код 34805514) 93140грн. 87 коп. основного боргу, 789грн. 25 коп. річних, 7222грн. 24 коп. інфляційних, 1552грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 28.04.2017р.

Суддя Безрук Т.М.