УХВАЛА

13.04.2017Справа № 910/13862/15

За заявою публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 910/13862/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт";

до 1) публічного акціонерного товариства "Укрнафта";

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані

системи";

про стягнення 1 033 270,08 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

Суддя Привалов А.І.

Представники сторін: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" про стягнення 1 033 270,08 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015р. у справі № 910/13862/15 в задоволені позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015р. по справі № 910/13862/15 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 998 634,84 дол. США, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015р.) еквівалентно 21 008 490 грн. 35 коп. заборгованості і стягнення із відповідачів солідарно 10 000 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015р.) еквівалентно 212 500,00 грн. заборгованості та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015р. по справі № 910/13862/15 залишено без змін.

Господарським судом міста Києва, на виконання постанови апеляційного суду від 29.10.2015р., видано три накази від 06.11.2015р. №910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови.

Постановою Вищого господарського суду від 18.02.2016р. у справі №910/13862/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. у справі № 910/13862/15 змінено. Пункт 2 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. викладено в такій редакції: "2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн.. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп. ". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовлено.Пункт 3 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. скасовано та прийнято нове рішення: у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовити. Частину 4 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. щодо розподілу судових витрат викладено в такій редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги." Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Господарським судом міста Києва, на виконання постанови Вищого господарського суду від 18.02.2016р., видано відповідні накази від 25.02.2016р. № 910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови.

До господарського суду надійшла заява публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково, на суму 1 777 866,85 грн.

Суд, дослідивши вказану вище заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта", ухвалою від 29.03.2016р. відклав вирішення питання про прийняття означеної заяви до розгляду до повернення справи 910/13862/15 з Вищого господарського суду України до господарського суду міста Києва.

До господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 910/13862/15 з Вищого господарського суду України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2016р. прийнято заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Гсподарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн. до розгляду, розгляд заяви призначено на 22.04.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2016р. провадження у справі №910/13862/15 з розгляду заяви публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн. зупинено до розгляду Господарським судом міста Києва справи 910/6544/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" до публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання недійсною заяви про зарахування № 10/734 від 24.03.2016р.

07.09.2016р. публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Господарського суду міста Києва з клопотанням про поновлення провадження у справі №910/13862/15 з розгляду заяви публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн.

13.03.2017р. від представника ПАТ "Укрнафта" надійшла заява про відвід судді Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017р. задоволено заяву про відвід судді Балаца С.В., у зв'язку з чим матеріали справи № 910/13862/15 передано для повторно автоматизованого розподілу судової справи в порядку, встановленому частиною 3 статті 2-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями та на підставі розпорядження Заступника голови суду Паламаря П.І. від 21.03.2017р., заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн. передано на розгляд судді Привалову А.І.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що клопотання представника ПАТ "Укрнафта" щодо поновлення провадження у справі №910/13862/15 з розгляду заяви публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн. розглянуто не було.

Крім того, за допомогою комп'ютерної системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом було встановлено, що підстави, з яких було зупинено провадження у справі №910/13862/15 з розгляду заяви публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн. відпали, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р. у справі № 910/6544/16 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016р. та рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016р. - без змін.

Отже, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2017р. поновлено провадження у справі №910/13862/15 з розгляду заяви публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 російських рублів, таким, що не підлягає виконанню частково на суму 1 777 866,85 грн. та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2017р.

До початку судового засідання 06.04.2017р. через загальний відділ господарського суду від представника заявника - ПАТ "Укрнафта", надійшла заява, в якій останній на підставі ст. 22 ГПК України уточнює свої вимоги та просить суд: стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 3 234 655,38 грн. безпідставно одержаних товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва №910/13862/15 від 25.02.2016р. про стягнення з ПАТ "Укрнафта" на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 32 820 321,10 російських рублів попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2017р. розгляд заяви відкладено на 13.04.2017р.

13.04.2017р. через загальний відділ господарського суду від представника ПАТ "Укрнафта» надійшло клопотання, в якому останній повністю підтримує раніше подану заяву про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. таким, що не підлягає виконанню з урахуванням уточнень та просить провести судове засідання без його участі.

Представники позивача (боржника) та відповідача-2 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили..

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на зазначені положення ст. 117 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за наявними доказами, без участі стягувача та боржника.

Розглянувши заяву ПАТ "Укрнафта", дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 117 ГПК України визначено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для виконання на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У той же час, сторони не позбавлені можливості виконати рішення суду в добровільному порядку. Добровільне виконання зобов'язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог.

Так, публічним акціонерним товариством "Укрнафта" на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" направлено заяви про зарахування № 10/719 від 23.03.2016р. та № 10/582 від 09.03.2016р., якими повідомлено про зарахування зобов'язань публічного акціонерного товариства "Укрнафта" по виплаті товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" грошових коштів за постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016р. у справі №910/13862/15 на загальну суму 1 777 866,85 грн. в рахунок зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" перед публічним акціонерним товариством "Укрнафта" по сплаті грошових коштів на зазначену суму.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом названої правової норми залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи. Тобто, друга сторона має право оскаржити заявлену вимогу про зарахування у зв'язку з її недійсністю.

Здійснення зарахування можливе без згоди другої сторони, за заявою лише однієї сторони, таким чином, достатньо волевиявлення однієї сторони. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з того моменту, коли у наявності всі умови для зарахування.

Окрім того, чинне законодавство не містить заборон щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення. Для вчинення цього правочину потрібна лише наявність умов, встановлених ст.601 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги сторін є зустрічними, однорідними та за обома вимогами настав строк виконання.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Дійсність заяв публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зарахування № 10/719 від 23.03.2016р. встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016р. у справі №910/6544/16, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р., а заяви про зарахування № 10/582 від 09.03.2016р. - рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2016р. у справі №910/6542/16, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016р.

Згідно з частиною 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Отже, судові рішення, прийняті у справах № 910/6544/16 та №910/6542/16, мають преюдиціальне значення, а встановлені ними факти не потребують повторного доведення.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги вищенаведені приписи законодавства України, суд дійшов висновку, що зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" у даній справі було частково припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 777 866,85 грн., що дає підстави для визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. про стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 777 866,85 грн.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Названий закон не містить заборони щодо можливості виконання судового рішення шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог.

Також не містять обмежень щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення стаття 203 Господарського кодексу України і стаття 602 Цивільного кодексу України.

Отже, виконання наказу господарського суду може здійснюватися у будь-який передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства, в тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог при наявності умов, встановлених ст. 601 ЦК України та відсутності обставин, встановлених ст. 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається

Як встановлено судом, 02.03.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєвим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50366945 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. №910/13862/15.

В межах виконавчого провадження №50366945 з рахунків публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в примусовому порядку списано 15 601 992,96 грн., з яких 14 183 629,97 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" та 1 418 362,99 грн. виконавчого збору, що підтверджується меморіальними ордерами №G0316FB9SG від 16.03.2016р., №312/16-245 від 16.03.2016р., №G0316FGNFH від 16.03.2016р., №312/16-38 від 28.03.2016р., №312/16-52 від 28.02.2016р., 312/16-100 від 31.03.2016р.

Відповідно до розпорядження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медвєдєва О.В. та платіжного доручення №2301 від 04.04.2016р. грошові кошти в сумі 14 183 629,97 грн. як борг згідно наказу Господарського суду м. Києва від 25.02.2016р. №910/13852/16 перераховано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт".

Крім того, факт списання грошових коштів в сумі 15 601 992,96 грн. в межах виконавчого провадження №50366945 з рахунків публічного акціонерного товариства "Укрнафта" підтверджується довідкою №10/1677 від 27.07.2016р., підписаною в.о. Голови правління публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та в.о. директора департаменту бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

Таким чином, судом встановлено, що стягнення за наказом від 25.02.2016р. №910/13852/16 відбулося у повному обсязі, а отже вимога заявника про стягнення на його користь в порядку ст. 117 ГПК України безпідставно одержаних стягувачем (позивачем) грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн., зобов'язання зі сплати яких припинено зарахуванням зустрічних однорідних вимог, є правомірною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Отже, валютою зобов'язання може бути як грошова одиниця України, так і грошова одиниця іншої країни - іноземна валюта.

Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Згідно із ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

У тому випадку, якщо валюта зобов'язання і валюта виконання грошового зобов'язання не співпадають, тобто якщо валютою зобов'язання є не гривня, а іноземна валюта, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Сторони, що застосовують еквівалент, встановлюють для себе зобов'язання розрахуватися в гривнях і виконують зобов'язання в гривнях, при цьому обсяг зобов'язань визначається курсом національної валюти відносно іноземної валюти.

За пунктом 3.3 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

У відповідності до статей 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

У силу ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішень у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Враховуючи викладене, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016р. №910/13852/16 присуджено до стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 14 183 629,97 грн., що еквівалентно 32 820 321,10 руб. станом на 20.05.2015р., з огляду на те, що законодавством державного виконавця не наділено правом змінювати суму заборгованості, а підстави для перерахунку суми заборгованості, розрахованої та визначеної у постанові суду відсутні, суд дійшов висновку про необґрунтованість твердження заявника щодо одержання товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 1 456 789,19 грн. без достатньої правової підстави, а тому відмовляє в задоволенні заяви в частині стягнення зазначеної суми на користь заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016р. про стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн 97 коп., що станом на 20.05.2015р. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 777 866,85 грн.

3.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) на користь публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) 1 777 866 грн. 85 коп., коштів безпідставно одержаних за наказом Господарського суду міста Києва №910/13862/15 від 25.02.2016р. Видати наказ.

4. В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Суддя А.І. Привалов