ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 травня 2017 р. Справа № 902/165/17

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконсалтбудпроект" (01133, м.Київ, бул.ОСОБА_1, буд.26, оф.118)

до:Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (22155, Вінницька обл., Козятинський р-н, с.Зозулинці, вул.Леніна, 37)

про стягнення 250 000 грн.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Судді Матвійчук В.В.

ОСОБА_2

Представники сторін не викликались

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрконсалтбудпроект" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" про стягнення 250000 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2017 року було порушено провадження у справі № 902/165/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 09.03.2017 року.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року розгляд справи було відкладався на 04.04.2016 року з об'єктивних причин.

Розгляд справи № 902/165/17 призначений на 04.04.2017 року не відбувся.

10.04.2017 року суддею Білоусом В.В. подано заяву про призначення колегії для розгляду справи № 902/165/17.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.04.2017 року за вказаною заявою створено колегію для розгляду даної справи у складі головуючого судді Білоуса В.В., суддів: Матвійчука В.В., Нешик О.С.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 10.04.2017 справу № 902/165/17 прийнято судовою колегією до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.05.2017.

11.05.2017 від позивача до суду надійшла заява без номера та дати (вх.№ 06-73/30/17 від 11.05.2017) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах позовних вимог в сумі 250 000 грн..

Вказана заява мотивована тим, що позивач вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові суми відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 ГПК України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, з поміж іншого, накладанням арешту на майно; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

При цьому, позивач у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти та майно відповідача.

Водночас, згідно вимог ст. 67 ГПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві. Таким чином, ГПК України не визначає одночасне накладення арешту на майно та грошові кошти.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав заяву про забезпечення позову, без будь - якого обґрунтування належними доказами своїх вимог.

Відповідно до п.п.1,3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від №16 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем, всупереч положень ст.33 ГПК України, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" не додано доказів реалізація майна відповідачем чи здійснення ним підготовчих дій до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідача, при неподанні позивачем доказів вчинення відповідачем дій на ухилення від виконання зобов'язань після пред'явлення позову до суду і зокрема - реалізації майна чи підготовчих дій до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, інших аналогічних дій, всупереч вимогам п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16., ст.33 ГПК України, було б неспіврозмірним і неадекватним заходом суду і суперечило б законній меті встановленій законодавцем в ст.66 ГПК України.

Отже, за загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована ймовірність утруднення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення при існуванні реальної загрози його невиконання.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову в даному випадку суперечить вимогам ст. 66 ГПК України, та з огляду на обставини справи є безпідставним.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконсалтбудпроект" (вх.№ 06-73/30/17 від 11.05.2017) про забезпечення позову.

2. Копії ухвали надіслати позивачу, відповідачеві рекомендованими листами.

Головуючий суддя Білоус В.В.

Судді Матвійчук В.В.

ОСОБА_2

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (01133, м.Київ, бул.ОСОБА_1, буд.26, оф.118)

3 - відповідачу (22155, Вінницька обл., Козятинський р-н, с.Зозулинці, вул.Леніна, 37)