ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Справа № 923/171/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Вуглепостачання", м. Херсон

про стягнення 71744 грн. 84 коп.

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_1, провідний юрисконсульт, дов. № 2282 від 28.10.2016р.

відповідач - ОСОБА_2, представник, дов. б/н від 10.11.2016р.

Сутність спору: Позивач (Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", м. Харків, код 40081216) звернувся з позовом в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсон Вуглепостачання", м.Херсон, ) 22020 грн. 69 коп. пені та 49724 грн. 15 коп. штрафу за порушення господарського зобов'язання по поставці вугілля згідно укладеного між сторонами договору поставки № П/Т-161671/НЮ від 25.11.2016р.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов'язань по відвантаженню у листопаді 2016р. вугілля марки А.С. в кількості 305 тн за ціною 2329 грн. за 1 тн. (ПДВ).

Відповідач проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що 26.10.2016р. відбувся електронний аукціон по закупівлі для позивача вугілля марки АС.

Протоколом засідання тендерного комітету із закупівлі матеріально-технічних ресурсів та продуктів харчування від 07.11.2016р. № 362/4 переможцем торгів було визнано ТОВ "Херсон Вуглепостачання" із сумою тендерної пропозиції 1013115 грн. (з ПДВ).

Згідно специфікації № 1 до укладеного за наслідками проведених торгів договору № П/Т-161671/НЮ, вартість 1 тн вугілля становить 2329 грн. (з ПДВ), що відповідає п. 3.2 цього договору, і є складовою ціни, з якої позивач здійснював розрахунок штрафних санкцій.

Поряд з цим, з 01.01.2016р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо створення передумов для нової моделі ринку природного газу та забезпечення стабільності розрахунків підприємств енергетичної галузі" № 812-VIII, згідно з яким було внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме, включено пункт 45 підрозділу 2, розділу ХХ, згідно з яким: "Підприємства, які реалізують вугілля, антрацит, брикети та аналогічні види твердого палива, одержані з кам'яного вугілля, звільняються від обкладення податком на додану вартість". Сторони не можуть домовитись у договорі про порядок оподаткування цим податком господарської операції з покупки вугілля.

Підписуючи договір № П/Т-16167/НЮ та специфікацію № 1 до нього, сторони помилково включили до вартості вугілля, яке підлягало поставці суму податку на додану вартість.

В процесі листування сторони не дійшли кінцевої згоди щодо ціни договору, яка є істотною умовою договору, у зв'язку з чим відповідач вважає договір № П/Т-16167/НЮ неукладеним та таким, що не відбувся, і як наслідок, таким, що не може створювати для сторін будь-яких правових наслідків.

Відповідач також зазначає, що чинним законодавством передбачена відповідальність у вигляді сплати пені виключно за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, отже, вона не може застосовуватись до правовідносин, пов'язаних з недопоставкою товару, у зв'язку з чим встановлена у п. 7.3 санкція не відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім того, її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України з урахуванням обмежень, встановлених ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Позивач, не погоджуючись з доводами відповідача звертає увагу на те, що є суб'єктом господарювання державного сектора економіки, оскільки 100 % його акцій належить державі. Таким чином, визначений п. 7. 3 договору № П/Т - 161671/НЮ розмір штрафних санкцій відповідає положенням ч. 2 ст. 231 ГК України.

Щодо решти заперечень зазначає, що взаємовідносини, пов'язані з тимчасовим звільненням від обкладення ПДВ за своєю правовою сутністю не є господарськими і регулюються виключно податковим законодавством та податковим органом.

Виходячи з правового змісту Закону України № 812-VII, відповідач одержавши від покупця ціну товару з урахуванням ПДВ мав право як скористатися так і відмовитись від цієї пільги. Позивач, будучи покупцем не може впливати на право продавця скористатися встановленою пільгою щодо ПДВ.

Відтак, відповідач безпідставно намагається змінити встановлену ним ціну вже укладеного та погодженого сторонами тендерного договору, самостійно визначаючи іншу ціну "згідно з правилами бухгалтерського обліку".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. № 735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено Статут ПАТ "Українська залізниця", згідно з пунктами 25 та 26 якого засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Єдиним акціонером товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Відтак, у розумінні пунктів 1 та 2 ст. 22 ГК України, позивач є суб'єктом господарювання державного сектора економіки, що діє на основі держаної власності.

Згідно протоколу №362/4 від 07.11.2016р. засідання тендерного комітету із закупівлі матеріально-технічних ресурсів - ДК 016:2010:05.10.1 - "вугілля кам'яне"; ДК 021:2015:09111 "вугілля та паливо на вугільній основі "вугілля кам'яне" для ПАТ "Українська залізниця", відповідача визнано переможцем по цих пропозиціях із сумою пропозиції - 1013115,00 грн. (з ПДВ).

За наслідками проведених торгів між сторонами був укладений договір № П/Т - 161671/НЮ від 25.11.2016р. на поставку вугілля марки АС в кількості 435 тн. на суму 1013113 грн. 26 коп. (з ПДВ, а.с. 8-15).

У пунктах 3.1, 4.1, 4.2, 5.1 договору № П/Т-161671/НЮ сторони встановили, що ціна на товар, який продається за цим договором встановлюється в національній валюті України і вказується у специфікації № 1 до договору; постачальник (відповідач) забезпечує поставку в 2016р. вугілля кам'яного марки АС в кількості 435 тн. на загальну суму 1013113 грн. 26 коп. (з ПДВ), у тому числі: в листопаді - 305 тн., в грудні - 130 тн.; розрахунки за кожну прийняту партію товару здійснюються покупцем (позивач) у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок постачальника 100 % грошових коштів протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання уповноваженими сторонами акту приймання - передачі товару; приймання і передача товару оформлюється актом прийому-передачі, який підписується підрозділом філії, який є кінцевим пунктом призначення, датою приймання товару підрозділом філії вважається дата підписання акту про приймання товару за кількістю та якістю.

Відповідач договірні зобов'язання щодо поставки вугілля кам'яного в кількості 305 тн. на суму 710345 грн. (з ПДВ) у листопаді 2016р. станом на 01.01.2017р. року не виконав.

У пункті 7.3 договору № П/Т - 161671/НЮ сторони передбачили обов'язок постачальника (відповідач) за несвоєчасну поставку товару сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення, а за прострочення поставки понад 30 календарних днів - додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості недопоставленого товару.

Договірні зобов'язання по відвантаженню запланованої кількості вугілля 305 тн. на суму 710345 грн. (1 тн. = 2329 грн.) відповідач не виконав.

На підставі домовленості, встановленої у п. 7.3 договору; ст. 230, ч. 2 ст. 231 ГК України, за порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо поставки вугілля за 31 календарний день прострочки з 1 по 31 грудня 2016р. включно, позивач нарахував відповідачу 22020 грн. 69 коп. пені (305 тн. х 2329 грн. х 0,1 % х 31 дн.) та 49724 грн. 15 коп. штрафу (305 тн. х 2329 грн. х 7 %), які просить суд стягнути з покупця у зв'язку з відмовою їх сплати у добровільному порядку згідно з пред'явленою претензією від 24.01.2017р. № НЮ-08/88. (а.с. 19-20).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження та надавши їм правову оцінку, господарський суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з урахуванням наступного.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. (ч. 2 ст. 180 ГК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За наслідками публічних торгів між сторонами був укладений договір № П/Т-161671/НЮ на поставку вугілля кам'яного марки АС в кількості 435 тн. на суму 1013113,26 грн. (1 тн. = 2329 грн.), у тому числі у листопаді 2016р. - 305 тн., у грудні 2016р. - 130 тн.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками сторін та засвідчений печатками юридичних осіб - постачальника і покупця.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахування особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилась від прийняття виконання зобов'язання. (ч. 1-3 ст. 193 ГК України).

Частиною 1 статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексу визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідач зобов'язання по відвантаженню у листопаді 2016р. 305 тн. не виконав, посилаючись на відсутність встановленої домовленістю сторін ціни 1 тн. вугілля, у зв'язку з чим договір № П/Т-161671/НЮ є фактично неукладеним.

Відповідно до частин 1-2 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом або договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

- за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивач є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, відтак встановлені п. 7.3 договору № П/Т-161671/НЮ від 25.11.2016р. штрафні санкції повністю відповідають вимогам ч. 1-2 ст. 231 ГК України, тому доводи відповідача щодо того, що їх розмір визначений з порушенням положень ст. 343 ГК України, ст. 549 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" є безпідставними і судом не приймаються.

Факт порушення господарського зобов'язання, який полягає в недопоставці у листопаді 2016р. 305 тн. кам'яного вугілля повністю доведений матеріалами справи і відповідачем не спростований.

Нарахування пені за 31 день прострочки виконання зобов'язання по відвантаженню вугілля в розмірі 22060 грн. 69 коп. та штрафу у сумі 49724 грн. 15 коп. відповідає встановленій між сторонами у п. 7.3 договору № П/Т - 161671/НЮ домовленості та вимогам чинного законодавства.

З огляду на встановлені на підставі поданих сторонами доказів факти є також безпідставними та такими, що не можуть бути прийняті судом, доводи щодо неукладення договору внаслідок відсутності між сторонами домовленості щодо ціни підлягаючого поставці вугілля.

Як суд зазначив вище, між позивачем та відповідачем як переможцем тендерних торгів, був укладений, підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками юридичних осіб - учасниць договір № П/Т-161671/НЮ із визначеною ціною договору 1013113 грн. 26 коп. (з ПДВ).

Зазначений правочин є правомірним і обов'язковим до виконання сторонами.

Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо створення передумов для нової моделі ринку природного газу та забезпечення стабільності розрахунків підприємств енергетичної галузі" на підставі якого внесено п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ до Податкового кодексу України, який звільняє відповідача від обкладення ПДВ операцій з реалізації вугілля стосується сплати податків і не підпадає під дію господарського та цивільного законодавства, яке урегульовує господарські правовідносини між сторонами, на створення яких був укладений договір № П/Т-161671/НЮ.

Одержуючи ціну товару, визначену умовами договору, відповідач вправі самостійно вирішити питання щодо внесення або невнесення суми одержаного у складі ціни товару ПДВ до податкового зобов'язання по зазначеному податку з огляду на встановлену законом пільгу.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Вуглепостачання", код 39002178, 73000, АДРЕСА_1, р. рахунки не відомі на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", код 40075815, 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ІПН: 55 в особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", код 40081216, 61052, м. Харків, вул. Конарєва, 7, р. рахунки не відомі 22020 (двадцять дві тисячі двадцять) грн. 69 коп. пені, 49724 (сорок дев'ять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 15 коп. штрафу та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат по оплаті судового збору.

Повне рішення складено 11.05.2017р.

Суддя Н.О. Задорожна