РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017Справа №910/3530/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веко";

про стягнення вартості майна 132 810,06 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 126 810,06 грн. вартості переданого в суборенду майна і неповернутої зворотної тари, 6 000,00 грн. штрафних санкцій, а також 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року порушено провадження у справі № 910/3530/17, розгляд справи призначено на 28.03.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року відкладено розгляд справи до 25.04.2017 року.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення господарського суду, яке міститься в матеріалах справи, однак своїх повноважних представників у судове засідання 25.04.2017 р. сторони не направили.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленням, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2013 ТОВ "Кушнер" (постачальник) і ТОВ "Веко" (покупець) було укладено договір поставки продукції № 310221 (далі - договір), за умовами якого:

- постачальник зобов'язаний поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобов'язується своєчасно приймати продукцію, оплачувати її вартість на умовах Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах передбачених Договором. Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв'язком, усно тощо) (пункт 1 розділу І Договору);

- під терміном продукція в договорі сторони розуміють пиво в пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, мінеральні води ароматизовані, воду питну, що вироблені ПАТ "Оболонь", ДП ПАТ "Пивоварня Зіберта", ПАТ "Охтирський пивоварний завод", ПАТ "Красилівське", ПАТ "Бершадський пиво комбінат" та ПАТ "Севастопольський пиво безалкогольний завод". Продукція має відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним стандартам і правилам, встановленим чинним законодавством України, що підтверджується сертифікатами відповідності та якості (пункт 2 розділу І договору);

- постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (далі - зворотна тара) покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених сторонами в додатку № 2, що є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується повертати зворотну тару в строк та на умовах передбачених договором. Пляшка, в якій міститься продукція, що продається покупцю, є незворотною тарою. Покупець зобов'язується забезпечити повне збереження схоронності зворотної тари, що передана в тимчасове користування постачальником, не змінювати за власного ініціативою місце зберігання зворотної тари, письмово погоджувати з постачальником нові місця зберігання зворотної тари, не передавати свої права та обов'язки по Договору третім особам (пункт 1 розділу ІІ Договору);

- повернення зворотної тари здійснюється по реєстру при завезенні продукції або покупцем самостійно (пункт 5 розділу ІІ договору);

- покупець зобов'язаний повертати постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернена покупцем постачальнику в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 7 діб - для теплих місяців (квітень - вересень); 14 діб - для прохолодних місяців (жовтень-березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб. Покупець зобов'язується протягом 1 (одного) календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі: демонтажу обладнання для розливу пива; письмової вимоги постачальника, якщо покупцем порушено умови Договору; письмової вимоги постачальника, якщо останній вважає, що є загроза схоронності переданої в тимчасове користування зворотної тари; дострокового розірвання або припинення строку дії Договору (пункт 6 розділу ІІ Договору);

- розрахунковим документом за повернену зворотну тару є накладна на повернення зворотної тари з відміткою постачальника (пункт 4 розділу ІІІ Договору);

- якщо зворотна тара при поверненні має механічні пошкодження (деформацію) та виключає подальше використання, то вона не приймається постачальником, про що складається відповідний акт. При пошкодженні, псуванні, втраті або знищенні зворотної тари з вини покупця, покупець зобов'язаний відшкодувати постачальнику заставну ціну зворотної тари з урахуванням податку на додану вартість (згідно умов Договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника (пункт 8 розділу ІІ договору);

- Договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31.12.2020. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін письмово не повідомить про своє бажання розірвати Договір або між сторонами не буде укладений новий договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах. В частині зобов'язання покупця щодо оплати продукції та повернення (або відшкодування вартості) зворотної тари Договір діє до моменту повного виконання зазначених зобов'язань (пункт 6 розділ І Договору).

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено типові договори суборенди майна (далі - договори суборенди) № 20042-13525 від 08.04.2013 p., № 20042-13806 від 24.04.2013 p., та № 20042-18101 від 24.07.2014 р. згідно яких відповідач по Актах прийому- передачі до договорів суборенди майна отримав у строкове користування торгово-рекламне обладнання та холодильне обладнання, а саме:

- комплект меблів «Марио» Оболонь (1 стіл + 4 стільці), в кількості 3 шт., інвентарні

номери 609686, 609687, 609688, вартістю по 531 грн. 67 коп. за кожен без ПДВ та по 638 грн. за кожен з ПДВ;

- комплект меблів «Оболонь» (1 стіл + 4 стільці), в кількості 23 шт., інвентарні номери 1038043, 1038042, 1038041, 1038040, 1038039, 1038038, 1038037, 1038036, 1038035, 1038034, 1038033, 1038032, 1038031, 1038030, 1038029, 1038028, 1038027, 1038026, 138025, 1038047, 1038046, 1038045, 1038044, вартістю в 715 грн. за кожен без ПДВ та 758 грн. за кожен з ПДВ;

- комплект меблів (1 стіл + 4 стільці) без логотипу, в кількості 4 шт., інвентарні номери 1017277, 1017278, 1017276, 1017275, вартістю по 997 грн. 50 коп. за кожен без ПДВ та 1 197 грн. за кожен з ПДВ;

- парасоля «Оболонь» 4x4 тросова, в кількості 2 шт., інвентарні номери 1038215 та 1038214, вартістю по 2 495 грн. 83 коп. за кожну без ПДВ та 2 995 грн. за кожну з ПДВ;

- ТК «Оболонь» 14.25x5.7, інвентарний номер 1029947, вартістю 38 580 грн. з ПДВ;

- холодильник ECO ХШВ-350 «Колекція Зіберта», інвентарний номер 920204, вартістю 5 085 грн. 06 коп. з ПДВ;

- шатер 5x5 «Оболонь» ПВХ, інвентарний номер 1018488, вартістю 4 999 грн. з ПДВ.

Частиною першою статті 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Все вищевказане торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання відповідно до Договорів суборенди повинне знаходитись за адресами: м. Київ, вул. Дружби Народів, 1 (парк) та м. Київ, проспект Генерала Ватутіна, 19.

Позивач вказав, що відповідач не замовляє продукцію та не повертає передане йому майно та зворотну тару.

Відповідно до п. 4 Розділу VIII Договору «В разі закінчення терміну дії цього договору або в разі припинення роботи зі сторони Покупця. останній повинен повернути Постачальнику в термін не більше 15 діб все рекламне та інше обладнання, яке знаходилось в користуванні Покупця».

Згідно п. 1.4. Договорів суборенди «Майно надається Суборендарю у користування з метою популяризації, демонстрації, зберігання та реалізації продукції, що виробляється/реалізується Власником та корпоративними підприємствами. Корпоративними підприємствами Власника слід вважати: ДП ПАТ «Оболонь «Пивоварня Зіберта», ДП ПАТ «Обблонь «Красилівське», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПрАТ «Бершадський комбінат», та ПАТ «Севастопольський завод напоїв». Суборендар не має права використовувати майно для інших цілей».

Відповідно до п. 5.1 п.п. 5.1.1. Розділу 5 Договорів суборенди «Суборендар зобов'язується з моменту прийняття Майна в суборенду і до моменту повернення Майна із суборенди, здійснювати в своїх торгових точках продаж, підтримувати наявність та асортимент продукції, що виробляється/реалізується Власником та корпоративними підприємствами Власника, згідно укладеного між Орендарем та Суборендарем Договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції виробництва Власника та із врахуванням обумовленими між Сторонами умов та обсягів».

Відповідно до п. 5.1.18. договорів суборенди «Суборендар зобов'язується не змінювати місцезнаходження Майна, яке вказано в п. 1.2. даного Договору (або Специфікації) без письмового погодження такого переміщення з Орендарем та Власником».

Пунктом 2.7. договорів суборенди передбачено, що «Представники Орендаря та Власника мають право здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем Майна як шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації Суборендарем Майна і проведенням інвентаризації, так і шляхом направлення Суборендарю відповідних запитів з вимогою про надання інформації і документів, підтверджуючих поточний стан Майна та порядок його використання. При необхідності, контроль цільового використання Майна можуть здійснювати уповноважені Орендарем або Власником посадові особи Торгово- промислової палати України».

На підставі наказу № 16-п від 04.01.2016 року було створено комісію у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка провела перевірку наявності та цільового використання переданого Відповідачу майна.

Під час виїзду комісії за адресою: м. Київ, проспект Генерала Ватутіна, 19 (місцезнаходження майна) представниками позивача було виявлено, що приміщення, в якому здійснював свою діяльність закрите, торгова діяльність відповідачем не проводиться. Із телефонної розмови між начальником служби безпеки ТОВ «Кушнер» ОСОБА_3 та директором ТОВ «ВЕКО» ОСОБА_1 виявилось, що зі слів останнього все майно було викрадено, проте підтверджуючих документів про викрадення ОСОБА_1 надавати відмовився.

За результатами виїзду комісії було складено акт контрольної перевірки від 12.09.2016 р. Начальником СБ Позивача ОСОБА_3 на виконання умов п. 6.7. договорів суборенди в телефонному режимі було запропоновано ОСОБА_1 підписати акт контрольної перевірки та підтвердити відсутність майна, проте останній відмовився від підписання акту.

Під час виїзду комісії за адресою: м. Київ, Дружби Народів, 1 (парк) (місцезнаходження майна) представниками позивача було виявлено, що все майно, яке було передане відповідачу за вищевказаною адресою відсутнє, торгова діяльність відповідача не проводиться. Із телефонної розмови між начальником служби безпеки ТОВ «Кушнер» ОСОБА_3 та директором ТОВ «ВЕКО» ОСОБА_1 виявилось, що зі слів останнього все майно було викрадено, проте підтверджуючих документів про викрадення ОСОБА_1 надавати відмовився.

За результатами виїзду комісії було складено Акт контрольної перевірки від 13.09.2016 р. Начальником СБ Позивача ОСОБА_3 на виконання умов п. 6.7. Договорів суборенди в телефонному режимі було запропоновано ОСОБА_1 підписати Акт контрольної перевірки та підтвердити відсутність майна, проте останній відмовився від підписання Акту.

Отже, відповідачем не було виконано умови договорів та не повернуто позивачу торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання, а також зворотну тару на загальну суму 126 810,06 грн. з ПДВ; доказів протилежного суду не подано.

01.02.2017 позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою повернути торгово-рекламне, холодильне та фірмове обладнання і зворотну тару.

Відповідач відповіді на претензію не надав та належним чином не відреагував.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення вартості обладнання та неповернутої тари у сумі 126 810,06 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення штраф у сумі 6 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.7. договорів суборенди «у випадку не виконання суборендарем зобов'язань, передбачених п. п. 5.1.5., 5.1.17. та 5.1.18. даного договору, суборендар сплачує орендарю або власнику штраф за кожен окремий випадок в розмірі 2 000 грн. Належним підтвердженням таких фактів буде акт, складений за участю орендаря або власника та суборендаря, а у випадку ухилення суборендаря від підписання акту - одностороннім актом орендаря або власника з відповідною відміткою».

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Веко" (04211, м. Київ, просп. Генерала Ватутіна, 1-Д; ідентифікаційний код 32246495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вул. Миропільська, 4; ідентифікаційний код 32559075) 126 810 (сто двадцять шість тисяч вісімсот десять) грн. 06 коп. вартості неповернутого майна та тари; 6 000 (шість тисяч) грн. штрафу та 1 902 (одну тисячу дев'ятсот дві) грн. 16 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
дата складання рішення 28.04.2017 р.