ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 р. Справа № 909/250/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: державного підприємства "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", вул. Академіка Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: Верховинського районного лісгоспу, вул. І. Франка, 58, смт. Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700

про стягнення 20000,00 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - провідний юрисконсульт, (довіреність №85 від 06.02.17),

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність №174 від 20.03.17).

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулося в суд з позовом до Верховинського районного лісгоспу про стягнення 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов"язань щодо здійснення розрахунку за виконані роботи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та підтримав подане 27.03.17 клопотання вх.№5410/17 про застосування строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Між державним підприємством "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Верховинським районним лісгоспом укладено договір №3220-2008 від 28.10.08, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язується виконати комплекс польових геодезичних та підготовчих робіт на території Верховинського району Івано-Франківської області, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи .

Відповідно до пункту 2.1. договору, загальна вартість робіт за цим договором становить 299472,00 грн.

Розділом 3 договору "Порядок приймання і передачі робіт" встановлено, що приймання виконаних робіт за цим договором оформляється по накладній. Замовник зобов"язаний підписати акт після одержання науково-технічної роботи, проміжні акти по етапах виконаних робіт зобов"язується підписувати після завершення відповідного етапу роботи.

Згідно п.4.2. договору, початок робіт після підписання договору. Термін виконання на протязі 12-ти місяців.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст.ст.901 903 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору №3220-2008 від 29.10.08 державне підприємство "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виконало комплекс польових геодезичних та підготовчих робіт на території Верховинського району Івано-Франківської області на суму 20000,00 грн., що підтверджується актом приймання передачі науково-технічної роботи від червня 2009 року, підписаним представниками сторін та скріпленим печаткою підприємств, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідач договірні зобов"язання не виконав, виконані роботи не оплатив, внаслідок чого станом на 06.03.17 заборгованість відповідача перед позивачем становить 20000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено листи-претензії з вимогою погасити заборгованість (від 26.03.13. №376/1-11; від 21.10.13 №1232/1-11; від 19.05.14 №332/1-11; від 28.10.14 №783/1-11; від 25.02.15. №161/1-11; від 18.11.15 №913/1-11; від 30.06.15 №474/1-11; від 23.05.16 №361/1- 11). Проте, дані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується існування між сторонами договірних відносин і наявність заборгованості відповідача перед державним підприємством "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за виконані роботи , згідно договору №3220-2008 від 28.10.08 на суму 20000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач доказів виконання своїх зобов'язань суду не надав, доводи позивача не спростував, однак наполягає на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого права, відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України.

Приписами ст. 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 260 Цивільного кодексу України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Нормою статті 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до частини 2 статті 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Частина 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Положеннями пункту 8.1 договору сторонами встановлено, що виконавець приступає до робіт після оплати підписаного договору. Приймання виконаних робіт за договором оформляється по накладній. Замовник зобов"язаний підписати акт після одержання науково- технічної роботи, проміжні акти по етапах виконаних робіт зобов"язується підписувати після завершення відповідного етапу роботи. ( розділ 3)

Відповідно до п.4.2. початок робіт є після підписання договору, термін виконання на протязі 12 місяців.

Позивач роботи виконав, роботи замовником прийняті, про що свідчить акт приймання передачі науково-технічної роботи від червня 2009 року, який належним чином складений, підписаний та скріплений печатками сторін. Вартість виконаних робіт становить 20000,00грн.

Вартість отриманих послуг відповідач не оплатив, факт отримання робіт у судовому засіданні підтвердив представник відповідача.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства України, порушене право позивача підлягає захисту судом у разі звернення позивача за захистом протягом встановленого законом загального 3-річного строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням наведеного вище, суд прийшов до висновку про те, що початок позовної давності для стягнення заборгованості необхідно обчислювати з моменту прострочення виконання відповідачем зобов'язань, а саме з наступного дня після підписання акта прийняття науково- технічної роботи від 30.06.09, а тому строк позовної давності з вимогою про стягнення за договором № 3220-2008 на виконання комплексу польових геодезичних та підготовчих робіт на території Верховинського району Івано-Франківської області від 28.10.2008 року, є таким, що сплив 30.09.2012 року.

Всупереч приписам ст. ст. 256, 261 Цивільного кодексу України, за захистом своїх порушених прав шляхом звернення до суду із позовом про стягнення 20000,00грн. ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернувся лише 06.03.17, тобто з пропуском позовної давності.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведених обставин та правових норм, беручи до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності та відсутність наведених позивачем поважних причин їх пропущення, з урахуванням того, що господарським судом встановлено факт невиконання грошового зобов'язання відповідачем, суд відмовляє в позовній вимозі державного підприємства "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" до Верховинського районного лісгоспу про стягнення заборгованості у зв'язку зі спливом позовної давності, згідно ч.4 ст.267 ЦК України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного у відповідності до с.129 Конституції України, ст.ст. 253,256,257,260,261,267,525,526,530,610,612,614,901,903 ЦК України,ст.173 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-3, 33,34, 43, 49, керуючись ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Державного підприємства "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" до Верховинського районного лісгоспу про стягнення 20000,00 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.05.17

Суддя Максимів Т. В.