РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017Справа №910/23127/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Галичфарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс"

про розірвання договору поставки № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012р. та стягнення 477 600,00 грн.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Танцюра В.А. по довіреності № 39 від 02.03.17 р.

Від відповідача: Драпак Д.А. по довіреності № б/н від 17.01.17 р.

В присутності судових експертів:

- ОСОБА_3 по посвідченню №374-15 від 22.06.15 р.

- ОСОБА_4 по посвідченню № 216-11 від 01.12.11 р.

- ОСОБА_5 по посвідченню № 1257 від 09.12.15 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" про розірвання договору поставки № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012 р. та стягнення 477 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2014 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/23127/14, розгляд справи призначено на 19.11.2014.

14.11.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 19.11.2014 представники позивача подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи; судом було оголошено перерву до 26.11.2014.

У судовому засіданні 26.11.2014 представники позивача подали додаткові пояснення та клопотання про призначення судової експертизи; представник відповідача подав клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.11.2014 у справі було призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів та зупинено провадження у справі до проведення експертизи та отримання висновку експертів.

25.05.2015 до Господарського суду міста Києва з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/23127/14 разом з висновком експертів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 провадження у справі № 910/23127/14 було поновлено, розгляд справи призначено на 24.06.2015.

23.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

24.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано додаткові пояснення та клопотання про виклик експерта у судове засідання.

У судове засідання 24.06.2015 представники сторін з'явились та подали клопотання про продовження строків розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача про виклик експерта у судове засідання, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Розглянувши у судовому засіданні 24.06.2015 клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання.

У судовому засіданні 24.06.2015 судом було оголошено перерву до 05.08.2015.

17.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

21.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмові пояснення.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 у справі було призначено повторну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів та зупинено провадження у справі.

13.01.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшов лист від т.в.о. директора Київського НДІ судових експертиз про погодження термінів виконання експертизи, про надання дозволу на часткове пошкодження об'єктів дослідження з клопотанням судових експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Листом Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 було витребувано у сторін письмові пояснення щодо можливості надання дозволу на часткове пошкодження об'єктів дослідження.

05.02.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмові пояснення, відповідно до яких відповідач не заперечує проти пошкодження об'єкту дослідження.

28.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач не заперечує проти пошкодження об'єкту дослідження.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 провадження у справі № 910/23127/14 було поновлено, погоджено проведення судової експертизи у строк понад три місяці, зобов'язано сторін виконати вимоги зазначені у клопотанні про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, та надано дозвіл на часткове пошкодження об'єктів дослідження, провадження у справі № 910/23127/14 зупинено.

12.04.2016 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/23127/14.

13.04.2016 матеріали справи № 910/23127/14 було скеровано до Київського НДІСЕ для проведення повторної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та отримання висновку експертів.

14.12.2016 до Господарського суду міста Києва з Київського НДІСЕ надійшли матеріали справи № 910/23127/14 разом з висновком судових експертів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 провадження у справі № 910/23127/14 було поновлено, розгляд справи призначено на 18.01.2017.

18.01.2017 представник позивача у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 позивач не виконав.

18.01.2017 представник відповідача у судове засідання з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 відповідач виконав частково.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 розгляд справи № 910/23127/14 було відкладено на 01.02.2017.

30.01.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подане клопотання про відкладення розгляду справи.

01.02.2017 представник позивача у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 позивач виконав.

01.02.2017 представник відповідача у судове засідання з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 відповідач не виконав.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив вказане клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2017 розгляд справи № 910/23127/14 було відкладено на 15.02.2017.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду за розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/546 від 14.02.2017 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/23127/14, за результатом якого справу № 910/23127/14 передано для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 справу № 910/23127/14 прийнято до свого провадження; розгляд справи призначено на 20.03.2017.

У судовому засіданні 20.03.2017 оголошено перерву до 05.04.2017.

У судовому засіданні 05.04.2017 представник позивача надав суду додаткові письмові пояснення для долучення до матеріалів справи; представники сторін надали пояснення по суті спору; судом оголошено перерву до 12.04.2017.

10.04.2017 позивач через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про виклик експертів Львівського НДІСЕ та Київського НДІСЕ для надання пояснень на висковки експертиз.

У судовому засіданні 12.04.2017 представник позивача підтримав клопотання про виклик судових експертів; представник відповідача не заперечував протии клопотання; суд визнав клопотання обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 розгляд справи відкладено на 10.05.2017; викликано у наступне судове засідання експертів КНДІСЕ Міністерства юстиції України.

25.04.2017 від експертів КНДІСЕ надійшли письмові пояснення по справі.

Представники сторін у судовому засіданні 10.05.2017 надали пояснення по суті спору; представник позивача позов підтримав та просив задовольнити; представник відповідача заперечив проти позову; експерти наддали пояснення щодо висновку.

В судовому засіданні 10.05.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, Господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

10.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "Галичфарм" (надалі позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" (надалі відповідач, Продавець) було укладено договір поставки № 10-05-1488/2012 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобов'язується поставити (передати у власність) Покупцю товар в асортименті, кількості і за цінами згідно із специфікаціями, що є невід'ємними частинами Договору, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, зазначених у Договорі..

Згідно п. 2.1 Договору Продавець поставляє товар за цінами, зазначеними в специфікаціях.

Якість і комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам стандартів, технічним умовам, іншій технічній документації виробника, яка встановлює вимоги до його якості (п. 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Продавець гарантує якість і надійність поставленого відповідно до Договору товару.

За умовами п. 3.3 Договору гарантійний строк визначається виробником для кожної групи товарів окремо, та зазначається в специфікаціях до Договору.

Згідно зі специфікацією від 14.12.2012 № 1 до Договору гарантійний термін вакуумної системи серії HYDROSYS 7F складає 12 місяців з дня вводу насосу в експлуатацію, але не більше 18 місяців з дня поставки насосу Покупцю.

Якщо Продавець, в гарантійний період, отримає від Покупця письмове повідомлення про виявлені в гарантійний термін дефекти товару, не пов'язані з порушенням Покупцем правил експлуатації або зберігання товару, він зобов'язаний за свій рахунок на вимогу Покупця, або усунути дефекти товару, або замінити товар (його частину) протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати складення сторонами дефектного акту, при умові наявності відповідного товару (його частини) на складі виробника (п. 3.4 Договору).

Пунктом 5.5 Договору сторони погодили, що передача-прийом товару здійснюється Покупцем згідно з INCOTERMS2010 та відповідно до Інструкції: «Про порядок приймання продуції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості» (затв. 15.06.65 № П-6) та «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю» (затв. 25.04.66 № П-7).

Про всі випадки виявлення фактів недостачі і/або поставки неякісного товару, Покупець зобов`язаний негайно повідомити Продавця (п. 5.6 Договору).

26.04.2013, на виконання умом Договору, відповідачем було здійснено поставку товару - вакуумної системи згідно специфікації № 1 від 14.12.2012, що підтверджується видатковою накладною від 26.04.2013 № РН-0000019.

Позивач, в свою чергу, оплатив вартість поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями від 28.12.2012 № 2044 на суму 119 400 грн.; від 15.04.2013 № 2968 на суму 199 000 грн.; від 15.04.2013 № 2968 на суму 199 000 грн.

26.12.2013 було змонтовано та введено в експлуатацію придбане обладнання, що підтверджується актом введення в експлуатацію від 26.12.2013 № 1.

Як вбачається з позовної заяви, 16.08.2014 при експлуатації вакуумної системи працівниками Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" було виявлено розгерметизацію першого ступеня вакуумного насосу, що спричинило витікання води.

18.08.2014 позивач звернувся до відповідача з листом № 11/1-2023 в якому повідомив про розгерметизацію вакуумного насосу та просив направити спеціалістів Товариства з обмежена відповідальністю "Колосаль Пампс" протягом 1 робочого дня для проведення діагностики вакуумної системи та виявлення причин розгерметизації корпусу вакуумного насосу.

03.09.2014, з метою проведення робіт з діагностування та ліквідації несправності обладнання, відповідачем було направлено уповноважених осіб, якими складено акт № 4, відповідно до якого: система змонтована правильно згідно рекомендацій виробника, слідів зовнішніх пошкоджень (ударів, вм`ятин, корозії) на елементах системи не виявлено; виявлено 2 отвори на корпусі 1 ступені вакуумного насосу TRHE 100-1600/X-C/F (який входить до складу вакуумної системи Hydrosys 7F сер. № DP 665). Характер отворів свідчить про те, що вони з'явилися зсередини та не є наслідком механічних чи хімічних пошкоджень насосу ззовні.

Також, як вбачається з акту, при розбиранні вакуумного насосу було виявлено наступні несправності: зношування крайніх частин корпусу 1 ступені; пошкодження торцевої кришки насосу зі сторони двигуна; зношування лопаток крильчатки 1 ступені; пошкодження лопаток крильчатки 2 ступені; пошкодження торцевої кришки насосу зі сторони сепаратора; решта елементів робочої камери мають незначні ушкодження. Так, характер дефектів не дозволяє провести ремонт та, відповідно, подальшу, експлуатацію вакуумного насосу.

04.09.2014 позивачем направлено на адресу відповідача лист, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "Галичфарм" просило замінити вакуумний насос протягом 20 календарних днів з моменту складення дефектного акту № 4 від 03.09.2014.

08.09.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" надало відповідь на лист позивача, в якому зазначило, що насос з чавуну, нормально підходить для робот из парами з невеличкою кількістю спирту (максимально 2%), які не можуть так зруйнувати насос, в парах має бути ще якась газова субстанція з дуже низьким рН (кислотністю).

Отже, спір у справі виник через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором щодо поставки товару належної якості.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Під час розгляду справи, з метою встановлення причин пошкодження вакуумного насосу, що є необхідним для правильного вирішення справи та його визначення потребує спеціальних знань, які у суду відсутні, було призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (ухвала від 26.11.2014).

На вирішення експерта поставлені такі питання:

1) Чи відповідає матеріал, з якого виготовлено елементи робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней) матеріалу задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 р. до Договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012 р. - ковкому чавуну з шароподібним графітом?

2) Чи усі деталі робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней), які повинні бути виготовлені з ковкового чавуну з шароподібним графітом, виготовлені з одного матеріалу та мають однакову структуру та чи відповідає вона задекларованим в специфікації заводу-виготовлювача?

3) Який характер руйнувань деталей робочої зони вакуумного насосу (механічне, хімічне, фізико-хімічне тощо)?

4) Чим спричинено руйнування імпеллера вакуумного насосу (гострі кромки) в місцях його пошкоджень?

5) Чи можуть деталі вакуумного насосу, виготовлені з одного типу чавуну, піддаватися різному впливу одного і того ж середовища (нерівномірний знос елементів робочих камер насосу першої та другої ступеней насосу?

6) Визначити хімічні властивості речовини (рідини), яка залишилася на внутрішніх стінках ушкоджених елементів вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з визначенням їх рівня кислотності (спирту)?

7) З яким рівнем кислотності (спирту) мають бути рідини (їх пари), щоб завдати шкоди, що фактично завдана вакуумному насосу TRHE 100-1600C, переданого на експертизу?

8) Які рідини (їх пари) фактично відкачувалися з пошкодженого вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з обов'язковим визначенням рівня кислотності (спирту) в таких рідинах (парах)?

9) Пошкодження вакуумного насосу TRHE 100-1600Cспричинено неправильною експлуатацією чи заводським дефектом?

Як вбачається з висновку судових експертів від 12.05.2015 № 2019/5020/5026, встановити наявність чи відсутність заводського дефекту не вбачається можливим у зв`язку із значними пошкодженнями і руйнуваннями деталей насосу.

Разом з тим, судові експерти у висновку вказали на те, що високоміцний чавун із кулястою (шароподібною) формою графіту з якого виготовлені імпеллери першої і другої ступені насосу не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012; сірий чавун із пластинчастими формами графіту з якого виготовлені торцеві кришки і корпуси першої та другої ступені насосу, не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012.

Також, судові експерти вказали на те, що внутрішні поверхні корпусу та кришки першої ступені вже мали механічні пошкодження внаслідок абразивного зношування до початку експлуатації за технологічним режимом, який здійснювався на ПАТ «Галичфарм».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 призначено ще одну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлені такі питання:

1) Чи відповідає матеріал, з якого виготовлено елементи робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней) матеріалу задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 р. до Договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012 р. - ковкому чавуну з шароподібним графітом?

2) Чи усі деталі робочої зони насосу (імпеллер, торцеві кришки та корпус першої і другої ступеней), які повинні бути виготовлені з ковкового чавуну з шароподібним графітом, виготовлені з одного матеріалу та мають однакову структуру та чи відповідає вона задекларованим в специфікації заводу-виготовлювача?

3) Який характер руйнувань деталей робочої зони вакуумного насосу (механічне, хімічне, фізико-хімічне тощо)?

4) Чим спричинено руйнування імпеллера вакуумного насосу (гострі кромки) в місцях його пошкоджень?

5) Чи можуть деталі вакуумного насосу, виготовлені з одного типу чавуну, піддаватися різному впливу одного і того ж середовища (нерівномірний знос елементів робочих камер насосу першої та другої ступеней насосу?

6) Визначити хімічні властивості речовини (рідини), яка залишилася на внутрішніх стінках ушкоджених елементів вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з визначенням їх рівня кислотності (спирту)?

7) З яким рівнем кислотності (спирту) мають бути рідини (їх пари), щоб завдати шкоди, що фактично завдана вакуумному насосу TRHE 100-1600C, переданого на експертизу?

8) Які рідини (їх пари) фактично відкачувалися з пошкодженого вакуумного насосу TRHE 100-1600C, з обов'язковим визначенням рівня кислотності (спирту) в таких рідинах (парах)?

9) Пошкодження вакуумного насосу TRHE 100-1600Cспричинено неправильною експлуатацією чи заводським дефектом?

Як вбачається з висновку судових експертів від 02.12.2016 № 15467-15471/15-34, встановити наявність чи відсутність заводського дефекту не вбачається можливим у зв`язку із значними пошкодженнями і руйнуваннями деталей насосу.

Разом з тим, судові експерти у висновку вказали на те, що високоміцний чавун із кулястою (шароподібною) формою графіту з якого виготовлені імпеллери першої і другої ступені насосу не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012; сірий чавун із пластинчастими формами графіту з якого виготовлені торцеві кришки і корпуси першої та другої ступені насосу, не відповідає матеріалу - ковковому чавуну з шароподібним графітом, задекларованому у специфікації № 1 від 14.12.2012 до договору № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012.

Також, судові експерти вказали на те, що внутрішні поверхні корпусу та кришки першої ступені вже мали механічні пошкодження внаслідок абразивного зношування до початку експлуатації за технологічним режимом, який здійснювався на ПАТ «Галичфарм».

Так, суд приходить до висновку, що матеріал задекларований у специфікації не відповідає матеріалу з якого виготовлений насос, а введений він в експлуатацію ще до початку ведення останнього в експлуатацію позивачем.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 11.09.2014 № 16-2200 про забезпечення виконання гарантійних зобов'язань шляхом заміни дефектного насосу.

Проте, відповідач, всупереч умов п. 3.4. Договору не здійснив заміни насосу.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору, які і становлять його зміст. Винятком є умови, які конкретно передбачені законом щодо того чи іншого виду договорів.

В силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком відповідача стало передання позивачу товарно-матеріальних цінностей, а обов'язком позивача - прийняття товарно-матеріальних цінностей і оплата їх вартості на умовах, визначених договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Покупець, згідно приписів статті 692 Цивільного кодексу України, зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Щодо вимог про розірвання Договору, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав умови Договору.

Разом з тим, відповідач в частині заміни товару неналежної якості, відмовив позивачу, чим порушив умови Договору.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Отже, за приписами норм вказаної статті для розірвання договору за рішенням суду однією із необхідних умов є істотне порушення цього договору, для підтвердження якого необхідно довести, що внаслідок такого порушення другій стороні договору було завдано шкоду та внаслідок цієї шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як встановлено судом, позивач не звертався до відповідача із пропозицією розірвати Договір поставки.

Разом з тим, недотримання позивачем вимог даної норми закону щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року № 3-74гс11.

Таким чином, як встановлено судом, відповідачем було допущено істотне порушення умов договору, а сааме поставлено товар неналежної якості, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання Договору поставки.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 398 000 грн. вартості вакуумної системи та 79 600 грн. штрафу, суд зазначає наступне.

У зв`язку із розірванням Договору позовна вимога про стягнення з відповідача 398 000 грн. вартості вакуумної системи підлягає задоволенню.

Що ж позовної вимоги в частині штрафу суд зазначає наступне.

П. 6.5 Договору передбачено, що у випадку безпідставної відмови Продавця від виконання гарантійних зобов'язань та зобов'язань, передбачених п. 5.7 Договору, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісного Товару.

Згідно із частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частинами першою і другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів.

Так, позовна вимога про стягнення 79 600 грн. штрафу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що експертами не встановлено наявність чи відсутність заводського дефекту у зв`язку із значними пошкодженнями і руйнуваннями деталей насосу; посилався на те, що контрагенти користуються такими ж вакуумними насосами протягом багатьох років, а сам відповідач не визнає факту можливості заводського дефекту і не сумнівається в її якості.

Однак, доказів на підтвердження своєї позиції, відповідачем не надано.

Зважаючи на те, що відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір поставки № 10-05-1488/2012 від 10.05.2012 укладений між Публічним акціонерним товариством "Галичфарм" (79024, м. Львів, вул. Опришківська, 6/8; ідентифікаційний код: 05800293) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" (01103, м. Київ, бул-р Дружби Народів, 18/7, к. 48; фактична адреса: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 4/6, оф. 507А, ідентифікаційний код: 35811927).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосаль Пампс" (01103, м. Київ, бул-р Дружби Народів, 18/7, к. 48; фактична адреса: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 4/6, оф. 507А, ідентифікаційний код: 35811927) на користь Публічного акціонерного товариства "Галичфарм" (79024, м. Львів, вул. Опришківська, 6/8; ідентифікаційний код: 05800293) 398 000 грн. вартості поставленого товару, 79 600 грн. штрафу та 8 382 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.05.2017р.

Суддя Трофименко Т.Ю.