ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. Справа № 917/1008/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_1, за довіреністю № 3-243110/789 від 13.02.2017

першого відповідача не зявився

другого відповідача ОСОБА_2, за довіреністю № 05-80 від 27.12.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод, м.Кременчук, Полтавська область, (вх.№2576П/1-40) на рішення господарського суду Полтавської області від 31.08.2016 року по справі №917/1008/16,

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, м.Київ,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод, м.Кременчук, Полтавська область,

2. Приватного акціонерного товариства Росава, м.Біла Церква, Київська область,

про стягнення 84114046,75 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 31.08.2016 року по справі №917/1008/16 (суддя Гетя Н.Г.) позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод та Приватного акціонерного товариства Росава на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит 3000405,00 грн. - заборгованості за кредитом, 66342172,35 грн. - процентів за користування кредитом, 642563,72 грн. пені за прострочення погашення основної заборгованості, 14128905,68 грн пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит 103350,00 грн. - судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Росава на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит 103350,00 грн. - судового збору.

Перший відповідач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 31.08.2016 року та зупинити провадження по справі №917/1008/16 до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається господарським судом м. Києва.

Свою позицію 1-й відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 910/14740/16 Господарським судом м. Києва, а також посилається на необхідність призначення у даній справі судово-бухгалтерської експертизи при вирішення питання щодо нарахування відсотків. Також, 1-й відповідач стверджує, що позивач не надав документального підтвердження розміру заборгованості, а матеріали справи не містять належних доказів, а саме: первинних документів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання ТОВ Кременчуцький шкірзавод зобовязань за кредитним договором. Крім того, 1-й відповідач посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення не враховано ані загального, ані спеціального строку позовної давності, передбаченого ст. 258 ЦК України, не застосовані наслідки спливу позовної давності.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 призначено у справі № 917/1008/16 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені ОСОБА_3, провадження у справі № 917/1008/16 зупинено до закінчення проведення призначеної судової експертизи.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2017 у справі № 917/1008/16 ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2016 у справі №917/1008/16 скасовано, а справу направлено до Харківського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод" на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит 689,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Росава на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит 689,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 розгляд справи призначено на 22.03.2017.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит про проведення розгляду справи 917/1008/16 в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції доручено господарському суду м. Києва (01030, м. Києв, вул. Б.Хмельницького, 44-в).

ТОВ Кременчуцький шкірзавод (1-й відповідач) звернулось до суду з клопотанням про призначення судово-бухгалтерсської експертизи та зупинення провадження у справі, на розгляд якої поставити запитання:

Яка сума основного боргу по тілу кредиту у валюті кредиту станом на дату подання позову?

Яка сума заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами у валюті кредиту станом на дату подання позову?

Чи підтверджується документально факт нарахування банком пені за несвоєчасне виконання зобовязань, якщо підтверджується то який розмір за несвоєчасне повернення позичальником тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з умов кредитного договору та з урахуванням приписів чинного законодавства?

Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості банку умовам кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту?

Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування банку Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит?

Який розмір пені підлягає стягненню з відповідачів за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з умов кредитного договору та з урахуванням приписів ч. 2 ст. 258 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України?

Разом з цим, 1-й відповідач надав до суду розрахунок суми боргу по кредиту (а.с.85-88, т. 3).

Позивач в письмових поясненнях щодо клопотання ТОВ Кременчуцький шкірзавод про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що поставлені на вирішення судового експерта 1-м відповідачем питання можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки наявним у справі доказам.

Як роз'яснено у п. п. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Так, підставами для призначення експертизи 1-й відповідач визначає складність розрахунку заборгованості, а також необхідність за допомогою спеціальних знань судового експерта усунути розбіжності у визначенні розміру заборгованості.

Колегія суддів відмовляє в задоволення даного клопотання, оскільки поставлені 1-м відповідачем питання є можливим встановити суду самостійно при вирішенні даного господарського спору, тоді як відповідно до ст. 33 ГПК України саме на сторони покладається обовязок доводити певні обставини. Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні детальний розрахунок кредитної заборгованості, наданий банком, а також контррозрахунок 1-го відповідача; банківські виписки про рух коштів по рахунку; меморіальні ордера, інші документи. Також, з урахуванням тривалого розгляду даної справи, 1-й відповідач був не позбавлений права та можливості надати власне обґрунтування спірної заборгованості. Та таким правом останній скористався, надавши до суду апеляційної інстанції контррозрахунок боргу по кредиту (а.с.85-88, т. 3).

Також, колегія суддів враховую позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові від 06.02.2017 у справі № 917/1008/16, а також те, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Перевіривши, в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, повноту встановлення обставин справи і докази по справі на їх підтвердження та їх юридичну оцінку судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 26 грудня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод (надалі - Відповідач 1, Позичальник, Боржник 1) та Відкритим акціонерним товариством Банк Фінанси та Кредит правонаступником всіх прав та обов'язків є Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, (надалі - Позивач, Банк, Кредитор) було укладено Договір про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 з наступними змінами та доповненнями (надалі - Кредитний договір, Т.1, а.с. 16-20), відповідно до якого Позичальнику було надано на умовах поворотності, строковості, платності кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі згідно п.1.1. Кредитного договору 50 000 000 гривень 00 копійок, з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 21 грудня 2009 року. Надалі, умови кредитного договору було змінено шляхом підписання додаткових угод до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08, які є невід'ємною частиною Кредитного договору.

Так, згідно Додаткової угоди від 29.07.2009 року до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1280м-08 від 26.12.2008 року внесено зміни в п. 1.1. Договору і викладено в новій редакції: 1.1. Банк надає Позичальнику кредит в сумі 122 000 000 (сто двадцять два мільйони) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов'язується повернути отримані кредитні кошти 28 червня 2010 року включно, з оплатою за користування кредитними коштами процентів згідно п. 3.1. цього Договору.

Згідно Додаткової угоди від 09 січня 2012 року до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008 року внесено зміни в п. 1.1.1. та змінено розділ 3 Нарахування і сплата процентів Договору і викладено в наступній редакції: 1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - траншами) на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 121 907 905 гривень 00 копійок та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в п. 3.1. цього Договору.

3. Банк нараховує, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи із наступних процентних ставок: а) - по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5503 - 20% (двадцять) процентів річних - за період з дня видачі до 30 вересня 2009 року включно;

по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5503 - 15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 жовтня 2009 року до 08 лютого 2010 року включно;

по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5508:

-15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 09 лютого 2010 року по 31 січня 2011 року;

- 10,25 % (десять цілих двадцять п'ять сотих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, визначеному п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку№5509:

-14% (чотирнадцять) процентів річних за період з дня видачі по 31 січня 2011 року;

- 8,5% (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, визначеного п. 2.5. цього Договору;

- по кредиту в доларах США:

12,5% (дванадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за користування траншем в період з дня видачі по 31 січня 2011 року;

8,5 % (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, визначеному п. 2.5. цього Договору;

б) в випадку порушення Позичальником строків погашення згідно графіка погашення кредиту, встановленому в п. 2.5. цього Договору:

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 20,5% (двадцять два п'ять десятих) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 17% (сімнадцять) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 20,5% (двадцять два п'ять десятих) процентів річних за період з дати, визначеної п. 2.5. цього Договору до дня фактичного погашення позичкової заборгованості;

- по кредиту в доларах США - 17% (сімнадцять) процентів річних за період з дати, вказаної в п.2.5. Договору до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

Згідно Додаткової угоди від 27 березня 2014 року до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008 року внесено зміни до пункту 3.1. цього Договору, а саме:

3.1 Банк нараховує, а Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо по кожному траншу, виходячи з наступних процентних ставок:

а) - по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №25 08:

-15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 09 лютого 2010 року по 31 січня 2011 року;

-10,25 % (десять цілих двадцять п'ять сотих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до 31 березня 2014 року;

- 23,00% (двадцять три цілих) процентів річних за період з 01 квітня 2014 року до строку, вказаного в п.2.5. цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №5509:

8,5 % (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних за період з 01 лютого 2011 року до строку, вказаного в п.2.5. цього Договору;

- по кредиту в доларах США:

8,5 % (вісім цілих п'ять десятих) процентів річних з 01 лютого 2011 року до строку, вказаного в п.2.5. цього Договору;

б) в випадку порушення Позичальником строків погашення згідно графіка погашення кредиту, встановленому в п. 2.5. цього Договору:

по кредиту в Національній валюті України - гривні - 46% (сорок шість) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

по кредиту в доларах США - 17% (сімнадцять цілих) процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї позичкової (основної) заборгованості;

в) по кредиту в Національній валюті України - гривні - 46% (сорок шість) процентів річних за період з дати, вказаної в п. 2.5. цього Договору до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору та додаткових угод до нього (Додаткова угода до Договору про мультивалютну кредитну лінію від 13.08.2015 року) Позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти відповідно Графіку погашення кредитної лінії (Додаток №12 до цього Договору) з кінцевим строком погашення до 27 жовтня 2015 року, шляхом перерахунку грошових коштів на відповідні строкові рахунки. Погашення по кожному траншу здійснюється в тій же валюті, в якій було надано кредитні кошти.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору та Додаткових угод до нього нарахування та погашення процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник оплачує проценти в строк з 01 по 10 число першого місяця кожного кварталу (січень, квітень, липень, жовтень). У вказаний строк сплачуються проценти за користування кредитними коштами з першого по останній календарний день попереднього кварталу.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору та Додаткових угод Позичальник зобов'язується використовувати кредитні кошти, отримані за цим Договором, на поповнення оборотних коштів, в т.ч. купівлю цінних паперів українських підприємств, купівлю основних засобів.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору Банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів та оплати процентів за весь період використання кредитом до моменту настання строку, вказаного в п.1.1. цього Договору, а Позичальник зобов'язаний повернути отримані кредитні кошти та оплатити всі відсотки протягом 1 (одного) робочого дня з моменту отримання вимоги Банку, якщо Позичальник в період дії цього Договору порушував будь-які умови цього Договору.

Відповідно до п.7.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або погашення процентів та/або комісійних витрат Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня оплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2, 2.5., 2.6, 3.4., 3.6., 3.7, 4.5., 6.1., 8.3. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Погашення пені на звільняє Позичальника від зобов'язання погасити відсотки за весь час фактичного користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 10 серпня 2009 року між Приватним акціонерним товариством Росава (надалі - Відповідач 2, Поручитель, Т. 1,а.с.- 240-242), Боржником та Банком було укладено Договір поруки №87 (надалі - Договір поруки), відповідно до якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором № 1280м-08 від 26.12.2008 р.. який укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" про надання боржнику кредиту в розмірі 121907905,00 грн з виплатою процентів за користування кредитними коштами, згідно п. 3.1 Кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Боржники.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж об'ємі, що й Боржник, в тому числі по основному боргу, оплаті щомісячних та/або щоквартальних процентів та підвищених процентів, оплаті комісійних оплат, оплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по поверненню усіх збитків.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки, у випадку невиконання Боржником свої зобов'язань за Кредитним договором у встановлені Договором строки, Поручитель зобов'язується не пізніше 2- банківських днів з моменту повідомлення його Кредитором (письмового чи телетрансмісійного) про невиконання Боржником прийнятих на себе зобов'язань погасити Кредитору грошову суму, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора будь-яким шляхом, вказаним в Договорі.

За даними позивача, на даний час позичальник не виконує своїх зобов'язань за Договором про мультивалютну кредитну лінію, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед Банком, яка станом на 28.05.2016 року складає 84 114 046,75 грн., з яких:

- сума простроченої заборгованості по кредиту3000405,00 грн.;

- сума простроченої заборгованості по відсотках 66342172,35 грн.;

- пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 642563,72 грн. та 14128905,68 грн пені по відсоткам за період з 27.11.2015 по 27.05.2016.

Таким чином позивач вказує, що позичальник не виконав належним чином договірні зобов'язання щодо щомісячного погашення заборгованості та повернення кредитних ресурсів в обумовлені Кредитним договором строки, що суперечить приписам ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України та просив стягнути з відповідачів солідарно 8411404,75 грн. заборгованості.

Враховуючи викладені обставини, а також керуючись ст.ст. 526, 543, 553, 554, 559, 1048, 1054, 1056 ЦК України, приймаючи до уваги, те що, як 1-й відповідач, так і 2-й відповідач не виконали своїх обов'язків за договорами по сплаті боргу, суд першої інстанції визнав правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідачів 3000405,00 грн. - заборгованості за кредитом, 66342172,35 грн. - процентів за користування кредитом, 642563,72 грн. пені за прострочення погашення основної заборгованості, 14128905,68 грн пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

З висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та наявним матеріалами, що є у справі, їм дана правильна та повна правова оцінка.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Так, між позивачем та 1-м відповідачем у справі виникли правовідносини за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08 від 26.12.2008 з наступними змінами та доповненнями, відповідно до якого позичальнику (1-му відповідачу) було надано на умовах поворотності, строковості, платності кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі згідно п.1.1. Кредитного договору 50 000 000 гривень 00 копійок, з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 21 грудня 2009 року. Надалі, умови кредитного договору було змінено шляхом підписання додаткових угод до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1280м-08, які є невід'ємною частиною Кредитного договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Так, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 3000405,00 грн., належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним договором. Дана обставина відповідачем не спростована.

З огляду на приписи Кредитного договору №1280м-08 та додаткових угод до нього строк повернення кредиту у сумі 3000405,00 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 66342172,35грн. є таким, що настав 27.10.2015 року.

Доказів сплати кредиту у сумі 3000405,00 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 66342172,35 грн. відповідачі 1, 2 суду не надали, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростували.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням на неправомірний та необґрунтований розрахунок позовних вимог, вважає, що позивач не надав документального підтвердження розміру заборгованості, а матеріали справи не містять належних доказів, а саме: первинних документів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання ТОВ Кременчуцький шкірзавод зобовязань за кредитним договором.

З приводу наведений 1-м відповідачем доводів колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансова звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та фінансової звітності в банках України є первинні документи, які фіксують факти здійснення них операцій.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим Постановою правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003 визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні), поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують падання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення №254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише па підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження видачі кредитних ресурсів банком надано до сулу платіжні доручення від 26.12.2008, 29.12.2012, 16.01.2009р. та меморіальних ордер № 33007 від 02.09.2015.

Крім, того варто зазначити, що до позовної заяви позивачем було подано виписку по особовому рахунку позичальника.

За розрахунками позивача (а.с. 84-88, т. 1) сума простроченої заборгованості по кредиту складає 3 000 405,00 грн.; сума простроченої заборгованості по відсотках 66 342 172,35 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту 642 563,72 грн. та 14 128 905,68 грн. пеня по відсоткам за період з 27.11.2015р. по 27.05.2016.

За розрахунками 1-го відповідача (а.с. 85-88, т. 3) сума основної заборгованості складає 3000405,00 грн., загальна сума заборгованості по відсоткам складає 62 972 992,98 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту 642 563,72 грн. та 13 407 365,64 грн. пеня по відсоткам.

Отже, сума нарахованих 1-м відповідачем відсотків в деяких позиціях не співпадає з сумами нарахованих позивачем.

Дослідивши умови кредитного договору та наданий позивачем розрахунок суми заборгованості (а.с. 84-88, т. 1), колегія суддів встановила, що розрахунок банком здійснено відповідно до умов договору, з урахуванням суми виданого кредиту, черговості погашення відповідно до визначеного графіку та суми фактичного погашення 1-м відповідачем заборгованості.

В свою чергу, сума заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом розрахована виходячи із суми строкової заборгованості (з урахуванням часткового погашення заборгованості за основним зобовязанням), із застосуванням відсоткової ставки згідно умов кредитного договору.

Також, колегія суддів встановила, що пеня за прострочення погашень основної заборгованості по кредиту нарахована позивачем згідно умов п. 7.1 кредитного договору за період з 27.11.2015 по 27.05.2016 з додержанням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

За вищевикладених обставин твердження скаржника та його посилання на невірний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем належними доказами обліковими та первинними документами підтверджено факт наявності у 1-го відповідача заборгованості за кредитним договором, її фактичний розмір (як основної так і відсотків, пені), а також обґрунтований порядок розрахунку заборгованості з посиланням на умови Кредитного договору і акти цивільного законодавства. Наданий 1-м відповідачем розрахунок, який не містить жодного фактичного та правового обґрунтування, не спростовує заявлену позивачем до стягнення суму заборгованості.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що наявними у справі доказами підтверджується правомірність заявлених позовних вимог про стягнення суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3 000 405,00 грн.; суми простроченої заборгованості по відсотках 66 342 172,35 грн.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту в розмірі 642 563,72 грн. та 14 128 905,68 грн. пені по відсоткам.

Стосовно наведених заявником апеляційної скарги доводів про порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 258, 267 Цивільного кодексу України та 23 Господарського кодексу України та наявності підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.5 Додаткової угоди від 02.09.2015 до Кредитного договору про муліьтивалютну кредитну лінію №1280м-08 від 26.12.2008 визначено, що позичальник зобов'язується повернути всі отримані кредитні кошти Банку у валюті заборгованості за кожним траншем, згідно з Графіком зниження ліміту, з кінцеві строком погашення до 27.10.2015.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк звернувся з позовною заявою до господарського суду Полтавської області 16.06.2016, в межах встановленого законодавством строку позовної давності.

Щодо посилання заявника на встановлення термінів сплати платежів і відсотках - півріччя, слід відмітити наступне.

Так, Додатковою угодою від 09.07.2015р. внесені зміни до п. 3.4 Кредитно договору про мультивалютну кредитну лінію №1280м-08 від 26.12.2008 та визначено:

Нарахування відсотків за користування кредитними коштами проводить щомісячно. Сплата відсотків за користування кредитними коштами проводить щоквартально. Позичальник сплачує у повному обсязі відсотки у строк з 01 по 10 число першого місяця кожного кварталу. У вказаний строк сплачуються відсотки користування кредитними ресурсами з першого по останній календарний день попереднього кварталу.

Позичальник сплачує відсотки за останній звітний період не пізніше строку повернення кредиту, зазначеного у п. 2.5 цього договору.

Позичальник сплачує відсотки за користування кредитними ресурсам нараховані по 30.06.2015 включно, у строк до 27.10.2015 включно.

Враховуючи вищевказане, сторонами Договору про мультивалютпу кредитну лінію № 1262м-08 від 12.08.2008 погоджено строк сплати відсотків до 27.10.2015.

Відповідно до п.7.1 Договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або погашення процентів та/або комісійних витрат Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми кожен день прострочення. Вказана пеня оплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2, 2.5., 2.6, З.4., З.6., З.7, 4.5., 8.3. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором.

Таким чином нарахування Банком пені на всю суму заборгованої відповідає умовам договору визначеного сторонами, а позовні вимоги заявлені банком в межах встановленого законодавством строку позовної давності.

Як зазначалось вище, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 10 серпня 2009 року між Приватним акціонерним товариством Росава (2-й відповідач), Боржником та Банком було укладено Договір поруки №87. відповідно до якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором № 1280м-08 від 26.12.2008 р.. який укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" про надання боржнику кредиту в розмірі 121907905,00 грн з виплатою процентів за користування кредитними коштами, згідно п. 3.1 Кредитного договору.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, що спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами про існування заборгованості (копія повідомлення за Вих.№3-204110/19570 від 13.10.2015, копія вимоги за вих. №3-204110/20819 від 28.10.2015, копія повідомлення за вих. №3-204110/23224 від 01.12.2015, копія повідомлення за вих. № 3-204110/1433 від 01.02.2016, копія повідомлення за вих. №3-204110/3141 від 01.03.2016) про стягнення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором 2-й відповідач не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 3000405,00 грн. - заборгованості за кредитом, 66342172,35 грн. - процентів за користування кредитом, 642563,72 грн. пені за прострочення погашення основної заборгованості, 14128905,68 грн пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

Що стосується доводів апеляційної скарги 1-го відповідача про те, що суд першої інстанції не врахував неможливість розгляду даної справи до вирішення справи господарським судом м. Києва № 910/14740/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Росава" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання припиненим договору поруки №87 від 10.08.2009 та необґрунтовано відмовив в клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції на момент розгляду справи дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, пославшись на те, що вирішення спору у справі № 910/14740/16 не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі № 917/1008/16 у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

1-й відповідач також посилається на те, що рішенням господарського суду м. Києва від 21.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 910/14740/16, визнано такою, що припинена порука за договором поруки № 87 від 10.08.2009, укладеним між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ "Кременчуцький шкірзавод" та ПрАТ "Росава".

Проте, обставини, встановлені під час розгляду справи № 910/14740/16 не впливають на юридичну оцінку доказам у даній справі № 917/1008/16, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення порука не була визнана недійсною, а відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що в разі окремого вирішення справи № 910/14740/16 та справи № 917/1008/16, сторони не позбавлені права та можливості звернутись до господарського суду з відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 112 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів, діючи в межах повноважень, наданих суду апеляційної інстанції у відповідності з приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що господарський суд Харківської області відповідно до наявних у справі документально оформлених доказів, забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, а позивач згідно з чинним цивільним та господарським законодавством документально обґрунтував правомірність своїх позовних вимог до відповідача.

А отже рішення господарського суду Полтавської області від 31.08.2016 року по справі № 917/1008/16 відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а доводи 1-го відповідача, з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцький шкірзавод, м.Кременчук, Полтавська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду господарського суду Полтавської області від 31.08.2016 року по справі №917/1008/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.