РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017Справа №910/3573/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд капітал";

про стягнення заборгованості за поставлений товар 139 111,26 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Баньковський С. О., представник, довіреність № б/н від 02.03.2017 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 122 768,11 грн. основного боргу, 4 665,18 грн. інфляційної складової боргу, 1 130,00 грн. трьох відсотків річних, 10 547,97 грн. пені, а також 2 086,68 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 року порушено провадження у справі № 910/3573/17, розгляд справи призначено на 30.03.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 року відкладено розгляд справи до 04.05.2017 р.

У судовому засіданні 04.05.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт отримання відповідачем ухвали господарського суду.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, про причини неявки суд не повідомив.

Будь яких клопотань щодо відкладення розгляду справи на іншу дату від відповідача через канцелярію господарського суду не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між ПрАТ «САНТЕХКОМПЛЕКТ», яке виступає в ролі постачальника та ТОВ "ГІПЕРБУД КАПІТАЛ" (покупець) 16 вересня 2016 року укладено договір поставки № 442/16-сб (далі -договір), гідно умов якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах і у порядку, визначених цим договором, в асортименті, кількості га за цінами, вказаними в рахунку- фактурі та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а покупцем прийнято товар за період з 23.09.2016 по 27.10.2016 р. на суму 233 361,84 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Претензій щодо якості та комплектності вищевказаного поставленого позивачем товару, а також щодо обумовленої договором супроводжувальної документації, від відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Відповідно до п. 3.3 договору покупець здійснює оплату за отриманий товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару. Товар вважається оплаченим покупцем при надходженні коштів на поточний рахунок постачальника. Допускається попередня оплата товару (аванс) з ініціативи покупця.

Позивач зазначає, що відповідач оплатив товар лише на суму 20 206,73 грн.

Позивачем 15.11.2016р. було відправлено відповідачу претензію про виконання грошового зобов'язання. Відповідач 16.01.2017р. запропонував повернути частину товару на суму 90 387 грн. для зменшення боргу, позивач погодився та прийняв даний товар.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення умов договору, вартість поставленого товару не оплатив, внаслідок чого, станом на день розгляду справи у відповідача наявна заборгованість за поставлений товар у сумі 122 768,11 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заявлені вимоги не заперечив, обставин прострочки оплати за договором поставки не спростував, а тому, при розгляді заявленого спору суд вважає за належне керуватися наявними у справі доказами, з яких в вбачається факт неналежного виконання відповідачем обов'язку з оплати поставленого товару, вартість неоплаченої частини якого становить 122 768,11 грн.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 122 768,11 грн. підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків оплати за поставлений товар, керуючись пунктом 5.3 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 10 547,971 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.3 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати товару покупець сплачує постачальникові суму боргу, а також пеню, яка розраховується від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки підлягають задоволенню повністю у розмірі 10 547,97 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4 665,18 грн. інфляційних втрат та 1 130,00 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 1 130,00 грн. та 4 665,18 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд капітал" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, будинок 4-В; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, будинок 16-А, ) заборгованість в розмірі 122 768 (сто двадцять дві тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 11 коп., пеню в розмірі 10 547 (десять тисяч п'ятсот сорок сім) грн. 97 коп., 3 % річних в розмірі 1 130 (одну тисячу сто тридцять) грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 4 665 (чотири тисячі шістсот шістдесят п'ять) грн. 18 коп. та 2 086 (дві тисячі вісімдесят шість) грн. 68 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.05.2017 р.